Справа № 580/848/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року справа № 580/848/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Центр пробації" про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Державної установи "Центр пробації" (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року у зв`язку зі встановленням II групи інвалідності та ступеня втрати працездатності на рівні 70% у зв язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції;

- зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності та ступеня втрати працездатності на рівні 70% у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України та була звільнена зі служби через хворобу. 18.03.2022 позивачу встановлено II групу інвалідності безтерміново та визначено 70% ступінь професійної втрати працездатності, пов`язаного з проходженням служби в поліції. Вважаючи, що має право на виплату ОГД на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VIII, позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату їй такої допомоги в результаті визначення інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що пов`язані з проходженням служби в поліції. Однак, листом від 30.09.2022 відповідач відмовив позивачу у виплаті ОГД з підстав недотримання строків визначених в п. 4 ч. 1 ст. 97 зазначеного Закону. Позивач вважає, що відповідач незаконно відмовив їй у виплаті ОГД, оскільки фактично шестимісячний термін був до 01.03.2022, однак 24.02.2022 виникли форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, що стало причиною несвоєчасного встановлення їй групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із проходженням служби.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24.02.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що у відповідача відсутні підстави для призначення та виплати позивачу ОГД, оскільки остання пропустила шестимісячний строк з дати її звільнення зі служби (31.08.2021) до дати визначення інвалідності (18.03.2022). При цьому, вказує відповідач, позивач з дати звільнення не була позбавлена права у визначений законодавством термін звернутися до Обласної МСЕК для визначення інвалідності. Посилання позивача на форс-мажорні обставини у спірних правовідносинах у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022 відповідач вважає безпідставними. Також зазначає, що відповідно до підпункту б) пункту 4 частини 1 статті 99 Закону №580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату II група інвалідності - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши докази, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, проаналізувавши норми права, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 01.02.2013 по 31.08.2022 проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

23.07.2021 Медична (військово-лікарська) комісія Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» видала свідоцтво про хворобу № 152, згідно з яким позивач непридатна до служби в поліції та захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції.

Згідно з витягом із наказу відповідача від 11.08.2021 № 174/К о/с позивач звільнена із служби 31.08.2021 відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу» та п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 21.03.2022 серія 12ААВ № 711538 Черкаським обласним центром медико-соціальної експертизи 18.03.2022 позивачу встановлено II групу інвалідності безтерміново та визначено 70% ступінь професійної втрати працездатності, пов`язаного з проходженням служби в поліції.

Позивач 20.06.2022 звернулася до відповідача із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що пов`язані з проходженням служби в поліції.

Відповідно до висновку комісії з розгляду питань про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), чи втрати працездатності осіб начальницького складу Державної установи «Центр пробації» від 26.09.2022 позивачу відмовлено в призначенні ОГД, оскільки з дати звільнення зі служби до дати проходження МСЕК минуло більше як шість місяців та заявницею не надано до Комісії документи про підтвердження дати встановлення інвалідності.

Листом від 30.09.2022 № 3211/8/Ян-22 відповідач відмовив позивачу у виплаті такої допомоги у зв`язку з недотримання строків, визначених в підпункті 4 пункту 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи відмову відповідача у призначенні ОГД протиправною, позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського призначається особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV (далі Закон № 2713-IV), статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (далі Порядок № 4).

Відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина друга статті 97 Закону №580-VIII).

Статтею 99 Закону №580-VIII встановлено розміри одноразової грошової допомоги. Так, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:

1) загибелі (смерті) поліцейського (пункт 1) - 750 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

2) смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності:

а) I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності:

а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Пунктом 1 розділу І Порядку №4 передбачено, що ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських у тому числі курсантів, слухачів закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - заклади освіти), поліцейських, які були відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, але зі звільненням із займаної посади (далі - органи державної влади).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу IV Порядку №4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку №4 у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД. У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання

Статтею 101 Закону №580-VIII визначений вичерпний перелік випадків, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Суд звертає увагу щодо відсутності обґрунтування у відмові позивачу, викладеній у висновку відповідача від 26.09.2022, в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з призначенням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, жодної з зазначених підстав, оскільки фактичною підставою для відмови слугувало те, що позивач пропустила шестимісячний строк після звільнення останньої з поліції, встановлений п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону №580-ІV.

Як встанови суд, позивач 31.08.2021 була звільнена із служби відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу» та п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

18.03.2022 позивачу встановлено II групу інвалідності безтерміново та визначено 70% ступінь професійної втрати працездатності, пов`язаного з проходженням служби в поліції.

Так, дійсно визначення позивачу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням нею служби в поліції відбулося після спливу шести місяців після звільнення її з поліції внаслідок причин, зазначених у пункті 4 частини 1 статті 97 Закону №580-ІV.

Враховуючи, що позивач була звільнена 31.08.2022, шестимісячний строк з дати її звільнення із служби минув 28.02.2022.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

28.02.2022 Торгово-промислова палата України на своєму сайті розмістили лист, яким визнала військову агресію Російської Федерації проти України форс-мажорними обставинами з 24.02.2022.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України» від 21.03.1991 № 875-ХІІ діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно охорони здоров`я, соціального захисту. Соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів та інше.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що пропущення шестимісячного строку з дати звільнення позивача зі служби до дати встановлення останній інвалідності відбулося у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України, що стало причиною несвоєчасного встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби (пропущено 18 дні після спливу шестимісячного строку звільнення позивача зі служби), а прийняття в Україні відповідних законодавчих (нормативних) документів відповідними органами, поставило в залежність можливість реалізації вказаних прав позивача.

Таким чином, фактично через форс-мажорний випадок позивач не змогла своєчасно реалізувати своє право на відповідний соціальний захист, передбачений законами України.

Введення воєнного стану, встановленого Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022, включено до переліку обставин непереборної сили форс-мажорний.

При цьому, доводи відповідача в частині існування у позивача права на встановлення групи інвалідності до введення в Україні воєнного стану, суд оцінює критично, оскільки гранична дата встановлення групи інвалідності, що дає право позивачу на отримання одноразової грошової допомоги, припала саме на період введення воєнного стану.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що фактично шестимісячний термін з дати звільнення позивача зі служби сплинув 28.02.2022 (31.08.2022 дата звільнення), однак їй становлено ІІ групу інвалідності 18.03.2022 (довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 21.03.2022 серія 12ААВ № 711538), тобто на 18-й день після спливу такого шестимісячного строку, тому вказаний шестимісячний пропущений позивачем із поважних та незалежних від неї причин, у зв`язку з обмеженнями, які запроваджені через встановлення в Україні воєнного стану.

За таких обставин, суд вважає, що відмова позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки відповідач проявив надмірним формалізм під час встановлення факту порушення позивачем шестимісячного строку з дати звільнення зі служби до дати встановлення їй інвалідності.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги суд зазначає, що керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати висновок відповідача від 26.09.2022, яким відмовлено позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати і виплатити позивачу одноразової грошової допомоги, передбачену статтею 97 Закону України «Про національну поліцію», то суд зазначає, що такі дії є втручанням в дискреційні повноваження відповідача.

Суд звертає увагу, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Згідно зі пунктом 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку № 4 рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

Беручи до уваги дискреційні повноваження відповідача, враховуючи обставини справи, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності, з урахуванням висновків суду по даній справі.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України, судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Державної установи "Центр пробації" від 26.09.2022, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Державну установу "Центр пробації" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 20 червня 2022 року щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ