Справа № 520/12143/22
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

24 травня 2023 року №520/12143/22

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" до Державної митної служби України про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання письмової консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної митної служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної митної служби України щодо не надання письмової консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи у відповідь на звернення ТОВ "ОМЕГА" від 16.08.2022 за №8117;

- зобов`язати Державну митну службу України надати письмову консультацію з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи у відповідь на звернення ТОВ "ОМЕГА" від 16.08.2022 за №8117.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на звернення ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" до державної митної служби України зі зверненням про надання письмової консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи, відповідач не надав належної в розумінні статті 21 Митного кодексу України відповіді, чим порушив права позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Від представника відповідача Т.Борисової, через ЄСІТС "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог, зазначила, що Держмитслужба не допускала бездіяльності під час розгляду звернення позивача, натомість у встановлений законом строк прийняла рішення від 13.09.2022 №17-1/17-02-01/13/14012, яке повністю відповідає нормам законодавства України з питань митної справи.

У відповідь на відзив позивач не погодився з доводами представника відповідача, вказуючи на велике значення для ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" митної консультації з метою вирішення питання щодо вивільнення та повернення зарезервованих сум митних платежів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" з 10.06.2004 зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа та йому присвоєно ідентифікаційний код 33010822, що підтверджується наявною у матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом діяльності за КВЕД є: 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із зверненням від 26.08.2022 (вих.№8117), у якому просив надати письмову консультацію з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи, а саме:

1. Якщо товар, який переміщується під митним контролем за електронною попередньою декларацією типу ІМ40ЕА від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України (від митниці ввезення на кордоні) до митного органу, розташованого на митній території України (від митниці призначення) - перебуває у митному режимі імпорт, то на підставі яких норм законодавства України з питань митної справи після доставлення цього товару до митного органу, розташованого на митній території України (митниці призначення)подається додаткова декларація типу ІМ40ДЕ, якщо вимогами пункту 3 частини 3 статті 259 Митного кодексу України передбачено випуск товарів до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією типу ІМ40ЕФ, після пред`явлення їх митному органу, яким оформлена така попередня митна декларація?

2. Якщо товар, який переміщується під митним контролем за електронною попередньою декларацією типу ІМ40ЕА від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України (від митниці ввезення на кордоні) до митного органу, розташованого на митній території України (від митниці призначення) - перебуває у митному режимі імпорт та до його випуску у заявлений митний режим імпорт виявився знищеним або безповоротно втрачений внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили (пожежа) за нормальних умов транспортування, зберігання або використання (експлуатації) та за відсутності порушень вимог та умов, установлених Митним кодексом України, та за яких умов та на підставі яких документів у декларанта припиняється обов`язок із сплати митних платежів, у тому числі відбувається вивільнення зарезервованих сум митних платежів за електронною попередньою митною декларацією типу ІМ40ЕА?

3. Якщо товар, який переміщується під митним контролем за електронною попередньою декларацією типу ІМ40ЕА від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України (від митниці ввезення на кордоні) до митного органу, розташованого на митній території України (від митниці призначення) - перебуває у митному режимі імпорт та до його випуску у заявлений митний режим імпорт виявився знищеним або безповоротно втрачений внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили (пожежа) за нормальних умов транспортування, зберігання або використання (експлуатації) та за відсутності порушень вимог та умов, установлених Митним кодексом України, та за яких умов та на підставі яких документів декларанту, який не є власником товарів та не є уповноваженою особою власника товарів, помістити залишки цього товару у митний режим знищення або руйнування?

Листом Державної митної служби України №17-1/17-02-01-13/1401 від 13.09.2022 "Про надання інформації" надано заявнику роз`яснення щодо застосування законодавства з митної справи, які полягали у цитуванні статей Митного кодексу України.

Позивач не погоджується із вказаним листом відповідача, не вважає його митною консультацією, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 - далі МК України).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Питання, пов`язані з консультування з питань митної справи врегульовано статтею 21 МК України. Так, за зверненнями підприємств та громадян, що переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або провадять діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу покладено на митні органи (заінтересованих осіб), митні органи безоплатно надають консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи.

Консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи надаються митницями за місцем розташування підприємств (за місцем проживання або тимчасового перебування громадян) або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в усній, письмовій або, за бажанням заінтересованої особи, електронній формі у строк, що не перевищує 30 календарних днів, наступних за днем отримання відповідного звернення. Консультації в письмовій формі надаються у вигляді рішень митних органів.

Консультація з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи має індивідуальний характер і може використовуватися виключно особою, якій надано таку консультацію.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, періодично проводить узагальнення консультацій з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи, які стосуються значної кількості осіб або значних сум митних платежів, та затверджує своїми наказами узагальнені консультації, які підлягають оприлюдненню на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Не може бути притягнуто до відповідальності особу, яка діяла відповідно до консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи, наданої в письмовій або електронній формі, а також до узагальненої консультації, зокрема, на підставі того, що у подальшому такі консультації були змінені або скасовані.

Консультація з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи може бути оскаржена до органу вищого рівня в порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, або до суду як правовий акт індивідуальної дії, якщо вона, на думку заінтересованої особи, суперечить нормам відповідного акта законодавства. Визнання судом такої консультації недійсною є підставою для надання нової консультації з урахуванням висновків суду.

За приписами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.4 КАС України нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.

У вітчизняній теорії права загальновизнано, що нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру. Такий акт приймається, як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою, розрахований на невизначене коло осіб і на багаторазове застосування.

Натомість, індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

З огляду на вказане нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Такий висновок викладено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 18.12.2018 у справі №9901/657/18.

Дослідивши зміст листа Державної митної служби України від 13.09.2022 №17-1/17-02-01/13/1401, судом встановлено, що вказаний документ виданий не у вигляді рішення митного органу та містить лише інформацію з питань митної справи, а не консультацію з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи. Так, в назві в листа відповідач безпосередньо зазначає, що надається інформація на звернення ТОВ "Торгово-промилова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" від 16.08.2022 №8117.

Будь-які посилання на те, що вказана інформація надається в порядку статті 21 МК України та може бути оскаржена до суду, в листі відсутні.

Суд зазначає, що у розумінні пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Однак, виходячи зі змісту листа Державної митної служби України від 13.09.2022 №17-1/17-02-01/13/1401 жодних приписів, які скеровані позивачу для обов`язкового виконання, в ньому не наведено, а міститься лише цитування норм МК України без висування певного припису позивачу на врегулювання конкретної митної поставки

При цьому суд зауважує, що наявність лише однієї ознаки (адресована позивачу на його запит), яка притаманна індивідуальному правовому акту, за відсутності інших обов`язкових ознак (зазначення певного припису, в якому було б зафіксовано суб`єктивне право та/чи обов`язок адресату цього акту), не наділяє інформацію Державної митної служби України статусом індивідуально-правового акту правозастосування.

Суд звертає увагу, що позивач звернувся до відповідача за наданням йому митної консультації, однак листом 13.09.2022 №17-1/17-02-01/13/1401 позивачу надано інформацію щодо змісту норм митного законодавства. Відтак суд погоджується з доводами позивача про те, що такий лист не є митною консультацію, яку може бути оскаржено до суду в розумінні статті 21 Митного кодексу України.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 07.07.2021 у справі №9901/345/20 протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини, суд доходить висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання позивачу митної консультації з приводу питань, висловлених у зверненні від 16.08.2022 №8117 та зобов`язати Державну митну службу України надати письмову консультацію з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи у відповідь на звернення ТОВ "ОМЕГА" від 16.08.2022 за №8117.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (вул.Промислова, буд.1, с.Васищеве, Харківський район, Харківська область, 62495, ) до Державної митної служби України (вул.Дегтярівська, буд.11-Г, м.Київ, 04119, ) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання письмової консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України задовольнити.

Визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання позивачу митної консультації з приводу питань, висловлених у зверненні від 16.08.2022 №8117 .

Зобов`язати Державну митну службу України надати письмову консультацію з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи у відповідь на звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" від 16.08.2022 за №8117.

Стягнути з Державної митної служби України (вул.Дегтярівська, буд.11-Г, м.Київ, 04119, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (вул.Промислова, буд.1, с.Васищеве, Харківський район, Харківська область, 62495. ) у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 24 травня 2023 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО