Справа № 500/753/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/753/23

23 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Хоміцької С.О.,представника позивача - Шкільного П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 3554 грн 48 коп, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулось до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 4 750 грн 46 коп.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом в сумі 4 750 грн 46 коп. по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості. Відповідачем не вживаються заходи щодо погашення заборгованості самостійно. Так як відповідач в порушення вимог податкового законодавства добровільно сплатив не всю суму узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законодавством строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку. При цьому, як на підставу виникнення такого боргу позивач посилається на податкові повідомлення-рішення від 27.04.2020 року № 0-1918 на суму 2228,38 грн. та від 12.04.2021 року № 0-1918 на суму 2522,08 грн.

Тернопільським окружним адміністративним судом надсилався до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місяця проживання УДМС України в Тернопільській області.

На адресу суду надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місяця проживання УДМС України в Тернопільській області згідно якої встановлено, що адреса місця реєстрації позивачки відрізняється від адреси зазначеної в позовній заяві, а тому ухвалою суду зобов`язано позивача повідомити відповідача за належною адресою.

Ухвалою судді від 21.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадженні з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 25.04.2023.

Представник позивача в судове засідання 25.04.2023 не прибув, подав клопотання до суду про розгляд справи у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибула, подала 25.04.2023 клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку зі сплатою податкового боргу та долучила копії відповідних платіжних доручень.

Ухвалою судді від 25.04.2023 розгляд справи відкладено на 17.05.2023, з метою ознайомлення позивача із заявленим клопотанням відповідача.

04.05.2023 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив стягнути з позивача податковий борг по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 3554,48 грн, а в сумі позовних вимог 1195,98 грн - закрити провадження.

Протокольною ухвалою суду від 23.05.2023 залишено без розгляду заяву відповідача про закриття провадження у справі.

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в Головного управління ДПС у Тернопільській області як платник податків.

Відповідно до довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі - 3554,48 грн.

Заборгованість по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості виникла внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого відповідно до податкових повідомлень-рішень від 27.04.2020 року № 0-1918 на суму 2228,38 грн. та від 12.04.2021 року № 0-1918 на суму 2522,08 грн (аркуші справи 11,12).

Зазначені податкові повідомлення-рішення, відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошове зобов`язання визначене ними, вважається узгодженим.

Відповідно до ст.67 Конституції України відповідач зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39. пункт 14.1. стаття 14 Податкового кодексу України).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (підпункт 14.1.156. пункт 14.1. стаття 14 ПК України).

Виконанням податкового обов`язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.п.266.1.1 та п.п.266.1.2 п.266.1 ст.266 ПКУ платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості). Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб, зокрема, якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом.

За приписами пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

Відповідно до пп. "а" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, обчислена контролюючим органом сума податку з об`єкта/об`єктів житлової/нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, повинна бути сплачена останніми протягом 60 днів з дня вручення відповідного податкового повідомлення-рішення.

Грошове зобов`язання на цю суму у встановленому законом порядку узгоджене, а отже визнається податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Головне управління ДПС з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідачки податковий борг в сумі 3554,48 грн.

При цьому представник позивача в судовому засіданні пояснив, що контролючий орган має право стягувати такий податковий борг, оскільки не зважаючи на сплату позивачкою первісного боргу у межах заявлених в позовній заяві, погашення боргу відбулося в порядку черговості його виникнення з урахуванням вимог, передбачених п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Суд з такою позицією представник позивача не погоджується, та вважає. що позовні вимоги про стягнення з відповідачки боргу в сумі 3554,48 грн не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка сплатила всю суму податкового боргу у межах заявлених контролючим органом позовних вимог, що підтверджується квитанціями від 25.04.2023 №ПН3428155 та №ПН3428154, тому, фактично, предмет спору у справі відсутній.

При цьому, судом не приймається до уваги твердження представника позивача, що у відповідача існував податковий борг, який виник у період до 01.01.2020, оскільки дана сума податкового боргу не була включена в предмет позовних вимог. А згідно даних облікової картки платника податків у ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 рахувався податковий борг по по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 3554,48 грн.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Виходячи з даної норми суд мав би погодитись з позицією представника позивача викладеною вище, проте не з тими обставинами які мають місце в даному випадку.

А в даному випадку має місце ситуація за якої Головне управління ДПС у Тернопільській області прикриваючись вищенаведеною нормою, за рахунок рішення суду хоче стягнути з позивача борг, який виходить за межі позовних вимог. Така ситуація має місце у зв`язку з тим, що на стягнення боргу позивачки в сумі 3554 грн 48 коп., який мав місце до 07.03.2020 (07.03.2023 дата звернення контролюючого органу до суду) ГУ ДПС в Тернопільській області пропустила строк визначений статтею 102 ПК України, який є строком існування відповідного податкового зобов`язання, по закінченню якого воно припиняється в силу закону та є неможливим вжиття будь-яких заходів з його погашення.

З врахуванням наведеного, суд прийшов до переконання про те, що вимога контролюючого органу про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 3554 грн 48 коп є безпідставною та виходить за межі предмету спору у даній справі.

Безпідставність такої позовної вимоги має місце внаслідок неналежних дій з боку працівників Головного управління ДПС у Тернопільській області, які не стягнувши суму податкового боргу у встановлений строк, вирішили її досягнути за рахунок добровільного погашення податкового боргу самою позивачкою.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача є сплаченою. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 3554 грн 48 коп., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

відповідач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

Головуючий суддя Осташ А.В.