Справа № 380/598/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року справа № 380/598/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Лужняк О.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представник позивача Заремба О.В.

представника відповідача Невелич Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ від 22.12.2022 №3611 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ВП №1 ЛРУП № 2 ГУНП в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ від 28.12.2022 №629 о/с Про особовий склад в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (за порушення службової дисципліни) у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

поновити на посаді дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області з 29.12.2022, стягнувши заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що надходження до органу, підрозділу поліції інформації про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення є обставиною, яка в силу профільного закону (ст.14 Статуту) виключає призначення службового розслідування. Виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них, при цьому додаткові обов`язки пов`язані з проходженням служби в поліції можуть бути покладені на поліцейського виключно законом, а не Правилами етичної поведінки та наказом ГУ НП №803/2020. Вказує, що 07.12.2022 року в момент складання щодо нього матеріалів адміністративної практики він був поза службою на власному транспортному засобі у цивільній формі одягу без зброї та спецзасобів. Стверджує, що складання матеріалів адміністративної практики або притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності за інші види адміністративних правопорушень, які не пов`язані з скоєнням корупційних проступків не є обмеженням пов`язаним з проходженням служби в поліції. Зазначає, що 07.12.2022 року поліцейськими для фіксації результату огляду на стан алкогольного сп`яніння було залучено свідків, яких доставив інший екіпаж. Посилається на те, що у нього існували сумніви щодо неупередженості свідків, з огляду на їх антисоціальну характеристику, нетипову їх поведінку на місці зупинення транспортного засобу. Вказує, що поліцейський-складач протоколу був йому відомий по службі як складач недопрацьованих матеріалів про вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень. Стверджує, що сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння не може свідчити про вчинення ним адміністративного правопорушення, похідним якого являється видача наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Посилається на те, що з метою подальшого зняття необґрунтованих підозр в ніч на 07.12.2022 року звернувся за місцем своєї реєстрації до НКП Городоцька ЦРЛ, де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого був від`ємний, про що документально обізнаний відповідач. Первинний огляд на місці зупинки автомобіля не проводився та існували сумніви в упередженості залучених свідків, через що він звернувся до медичного закладу саме за місцем проживання. Зазначає, що за наслідками проведеного службового розслідування відповідач не врахував норму закону (№2123-ІХ) щодо черговості застосування дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого), а застосував положення статуту, які діяли до запровадження воєнного стану та які надавали йому у питаннях визначення виду дисциплінарного стягнення право діяти на свій розсуд.

Позивач та представник позивача просять позов задовольнити з урахуванням наведених мотивів.

Відповідач у своїх запереченнях вказує, що проведеним службовим розслідуванням встановлено, що позивач 07.12.2022 року, перебуваючи поза службою в цивільному одязі без вогнепальної зброї, керуючи автомобілем Infiniti FX35, НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну та здійснив наїзд на бордюр. Окрім того, керуючись почуттям власної та намагаючись уникнути відповідальності, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Стверджує, що під час спілкування з працівниками поліції позивач поводив себе зверхньо. Посилається на те, що позивач своїми свідченнями вводив в оману дисциплінарну комісію з метою уникнення притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зазначає, що в межах проведеного службового розслідування не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення. У спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення застосоване за поведінку, що є несумісною з проходженням служби в поліції та не відповідає званню працівника поліції, а не за вчинення адміністративного правопорушення.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 13.03.2023 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 17.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» №3457 від 07.12.202 року призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області у формі письмово провадження; на час про ведення службового розслідування на підставі статей 17 та 28 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч.1 ст.70 Закону України «Про національну поліцію» позивача відсторонено від виконання службових обов`язків.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівника поліції ГУНП у Львівській області від 20.12.2022 року за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктом 1 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1,2,4,6,13 ч.3 ст.1 та ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, підпунктів 1.1, 1.2 п.1 наказу ГУНП у Львівській області №803 від 27.02.2020 року «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», п.2.3 та п.2.5 ПДР України, а також скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарною комісією ГУНП у Львівській області рекомендовано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП» №3611 від 22.12.2022 року за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», п.п.1,2,4,6,13 ч.3 ст.1 та ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, підпунктів 1.1, 1.2 п.1 наказу ГУНП у Львівській області №803 від 27.02.2020 року «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», п.2.3 та п.2.5 ПДР України, а також скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до позивача застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про особовий склад» №629о/с від 28.12.2022 року позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до Закону України «Про національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Не погодившись із такими наказами позивач звернувся із позовом до адміністративного суду.

Змістом спірних правовідносин є накази Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП» №3611 від 22.12.2022 року в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; «Про особовий склад» №629о/с від 28.12.2022 року в частині звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу .

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями (далі Закон №580-VIII).

Згідно із ч.1 ст.17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" (ч.1 ст.19 Закону №580-VIII).

Як передбачено частиною другою цієї ж норми підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як передбачено частиною першою ст.64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Як передбачено пунктом 6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року №2337-VIII було затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, з наступними змінами та доповненнями (далі Статут).

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ч.1 ст.1 Статуту).

Частиною третьою ст.3 Статуту, передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, серед іншого,: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Частинами 1-3 ст.11 Статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

До поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарних стягнень як звільнення із служби в поліції (п.7 ч.3 ст.13 Статуту).

З метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, з наступними змінами та доповненнями (далі Правила №1179).

Абзацом другим п.1 розділу ІІ Правил №1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, з наступними змінами та доповненнями, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що до позивача за наслідками проведення відповідачем службового розслідування у зв`язку із надходженням інформації про складання щодо нього адміністративних матеріалів за ст.125 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, інформаційної довідки від 07.12.2022 року, висновку службового розслідування від 20.12.2022 року, акта перегляду відеозаписів з відео реєстратора встановленого у службовому автомобілі та портативних відео реєстраторів №471887 та №471916 працівників УПП Львівської області по події від 06.12.2022-07ю12ю2022 за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 07.12.2022 року близького 00 год. 00 хв. позивач, керуючи приватним автомобілем марки «Infinity FX35», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м.Львів, вул.Городоцька, 191, будучи неуважним та не реагуючи на дорожню обстановку, здійснював випередження службового автомобіля патрульної поліції із правого боку по смузі руху для маршрутних транспортних засобів при цьому виїжджаючи на перешкоду (бордюр), після чого був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України.

Під час спілкування працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України з позивачем у нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів), у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою пристрою «Драгер» або в медичному закладі.

Із згаданих матеріалів також вбачається, що позивач, не взявши до уваги вказану вимогу, залишався у своєму автомобілі протягом певного періоду часу.

Ці обставини також підтверджені показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В подальшому, після прибуття представників Головного управління Національної поліції у Львівській області позивач відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Додатково безпосередній керівник позивача, свідок ОСОБА_4 у своїх показаннях зазначив, що ним було зроблено три спроби переконати ОСОБА_1 пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, однак результату досягнуто не було.

Натомість, 07.12.2022 року о 04 год. 00 хв. ним з власної ініціативи було пройдено медичний огляд в Городоцькій центральній лікарні Городоцької міської ради Львівської області, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який наявний в матеріалах справи.

Так, чинним законодавством передбачено можливість вільного вибору громадянином України медичного закладу, в якому проводиться медична експертиза.

Однак, у спірних правовідносинах з метою вірного та своєчасного встановлення лікарем стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння водія транспортного засобу (вказаний стан змінюється разом із проходженням певного періоду часу), на переконання суду, у нього є два варіанти можливої поведінки для визначення цього стану: на місці зупинки за допомогою пристрою або в найближчому медичному закладі, запропонованому працівниками патрульної поліції.

Можливість водія зупиненого транспортного засобу вибирати самостійно час проходження ним медичного огляду (у даному випадку через 4 години після зупинення згаданого транспортного засобу) жодним нормативно-правовим актом не передбачено.

Суд звертає увагу, що посада поліцейського передбачає особливу відповідальність та поведінку особи, яка її займає.

На переконання суду, для повного, всебічного встановлення усіх обставини адміністративного проступку, позивач зобов`язаний був пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки його автомобіля або ж в медичному закладі, запропонованому працівниками Управління патрульної поліції.

При цьому, прийнята позивачем при вступі на службу в поліції Присяга відповідно до ст.64 Закону №580-VIII передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання поліцейського. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Наведене узгоджується із висновками, зробленими Верховним Судом у постановах від 21.09.2018 року у справі № 824/227/17-а, від 08.08.2019 року у справі № 824/1015/16-а.

Додатково варто зазначити, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості, своїх колег та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Суд наголошує на тому, що поліцейський у разі вчинення ним проступку повинен всіляко сприяти посадовим особам поліції для встановлення усіх обставин згаданого інциденту.

Окрім того, посадовою інструкцією позивача, зокрема, серед іншого, передбачено, що він несе особисту відповідальність за дотримання виконавчої дисципліни, дисципліни і законності; за неналежне виконання або невиконання своїх обов`язків, що передбачені цими функціональними обов`язками у межах, визначених Дисциплінарним статутом Національної поліції України та іншими нормативними актами; за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - у межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.

Натомість, судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач за насідками зупинення його транспортного засобу, зачинився у ньому та жодним чином не спряв працівникам Управління патрульної поліції у проведенні дій щодо виявлення адміністративного правопорушення та, відповідно, спростуванні своєї вини.

Також, відповідно до ч.5 ст.15 Статуту кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Згідно із ч.6 цієї норми посадові особи, які перешкоджають діям дисциплінарної комісії, притягаються до відповідальності в порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається із уже згаданого висновку службового розслідування від 20.12.2022 року позивач, на його думку, надав вичерпні пояснення, більше нічого пояснити не зміг, від дачі пояснень нібито не відмовився, оскільки надав такі.

З наведеного, а також самих пояснень позивача, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що позивач під час проведення службового розслідування не у повній мірі сприяв його проведенню, надаючи нечіткі відповіді на поставлені запитання, а також відмовляючись детально описати обставини, які мали місце 07.12.2022 року під час зупинки його транспортного засобу.

Беручи до уваги встановлені обставини, зокрема, причини та умови вчиненого проступку, ступінь його тяжкості та вину позивача, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем було правомірно застосовано до нього найважчий вид дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції.

При цьому, враховуючи те, що позивач після зупинки його транспортного засобу діяв всупереч Присязі на вірність Українському народові, вимогам чинного законодавства, зокрема, того, яке регулює правовий статус поліцейського Національної поліції України, та те, що такі дії мають безпосередній негативний вплив на довіру та авторитет до органів поліції, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо скасування оскаржуваних наказів та, як наслідок, поновлення на посаді, з якої його було звільнено.

Щодо призначення службового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Згідно із ч.2 ст.14 Статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частиною третьою цієї норми встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч.4 ст.14 Статуту).

Відповідно до ч.5 ст.14 Статуту у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

При цьому, слід зазначити, що до підрозділу поліції надійшла інформації про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, яка зареєстрована 07.12.2022 року за №654, а не матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення.

Крім того, на підставі отриманої інформації наказом відповідача від 07.12.2022 року за №3457 призначене службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни.

Також, відповідно до висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції ГУНП у Львівській області від 20.12.2022 року, який наявний в матеріалах справи, до відповідача надійшла саме інформація про складання адміністративних матеріалів щодо позивача, а не самі матеріали.

Висновуючи викладене, суд вважає, що оскільки до відповідача надійшла інформація, а не матеріали про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, Головним управлінням Національної поліції у Львівській області у відповідності до наведених положень Статуту було призначено службове розслідування.

Відтак, аргументи позивача щодо відсутності правових підстав для призначення службового розслідування, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, а тому судом до уваги не беруться.

Щодо посилань позивача на упередженість свідків та поліцейського-складача протоколу, на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 05.04.2023 року у справі №462/7188/22 стосуються справи про притягнення до адміністративної відповідальності, а не проведення службового розслідування.

Відтак, такі обставини знаходяться поза межами предмету доказування у цій справі.

Судом не беруться до уваги інші посилання позивача, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень оскаржуваними наказами критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 25 травня 2023 року.

Суддя В.Я.Мартинюк