Справа № 200/257/23
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року Справа№200/257/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення

(виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1

до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській

області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл. Соборна 3) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 05.12.2022 зареєстровану за № 3189 про призначення пенсії з зарахуванням пільгового стажу відповідно п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, відмовляючи у призначенні пенсії, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань соціального захисту.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на його безпідставність та зазначив, що у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону 1058 (60 років), прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком.

Враховуючи наведене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 .

05.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.12.2022 року № 18781-17850/Д-02/8-0500/22 ОСОБА_1 повідомлений, що у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону 1058 (60 років), прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком.

Згідно записів з трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 працював, зокрема:

1. 20.07.1986 прийнятий в члени колхозу Радянська Україна Красноармійського району Донецької області; призначений в тракторну бригаду на постійну роботу трактористом 3 класу; 2. 10.11.1986 розрахований у зв`язку із уходом на службу в Радянську армію; 3. 12.11.1986 27.11.1988 служба в рядах Радянської армії; 4. 09.12.1988 призначений в тракторну бригаду на постійну роботу трактористом 3 класу; 5. 01.09.1991 виключений з членів Радянська Україна Красноармійського району Донецької області; звільнений. 6. 21.10.1991 прийнятий машиністом екскаватора 4 розряду в Селидовське управління житлово-комунального господарства в/о Селидоввугілля; 7. 28.12.1991 Звільнений за власним бажанням; 8. 11.02.1992 прийнятий в члени колхозу Радянська Україна Красноармійського району; призначений трактористом 3 класу; 9. 03.04.1993 присвоєна кваліфікація тракториста першого класу; 10. 03.09.1993 Колхоз Радянська Україна перереєстровувано в колективне сільськогосподарське підприємство Україна; 11. 30.09.1996 виведено з членів КСГП Україна; звільнений за власним бажанням; 12. 12.12.1996 прийнятий трактористом Т-150 Селидовське управління житлово комунального господарства в/о Селидоввугілля; 13. 06.05.2000 звільнений за власним бажанням; 14. 14.05.2000 прийнятий трактористом та ТОВ Агроресурс; 15. 03.09.2000 звільнений за власним бажанням; 16. 11.09.2000 прийнятий трактористом Т-150 на Дочірнє підприємство Виробничого управління теплофікації м. Селидове ВАТ ДХК Селидіввугілля; 17. 01.08.2001 створено комунальне підприємство Селидівська міська тепломережа; 18. 31.03.2003 звільнений за згодою сторін; 19. 15.04.2003 отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості; 20. 08.04.2004 припинена виплата допомоги; 21. 13.04.2004 прийнятий трактористом-машиністом на сільгосп роботах на ТОВ Таврія; 22. 30.11.2006 звільнений за згодою сторін; 23. 12.12.2006 отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості; 24. 27.03.2007 припинена виплата; 25. 20.11.2007 прийняти на роботу в якості механізатора тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело; 26. 13.11.2009 року звільнений за власним бажанням; 27. 17.06.2010 прийнятий в якості тракториста-машиніста 1 класу в Селидівський мехзагін ПП Агрофірма Котліно; 28. 02.07.2010 звільнений за власним бажанням; 29. 05.07.2010 прийнятий на роботу в якості механізатора тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело; 30. 07.12.2010 звільнений за угодою сторін; 31. 15.12.2010 отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості; 32. 02.02.2011 року прийняти підсобним робітником на період виконання оплачуваних громадських робіт на ТОВ Джерело; 33. 22.02.2011 року звільнений за роботи у зв`язку із закінченням строку трудового договору; 34. 01.03.2011 року припинена виплата допомоги по безробіттю; 35. 02.03.2011 року прийнятий на роботу в якості механізатора тракториста машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело; 36. 17.12.2012 Звільнений за угодою сторін; 37. 25.12.2012 року отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості; 38. 18.03.2013 року прийнятий на роботу в якості тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело; 39. 20.12.2013 року звільнений за угодою сторін; 40. 30.12.2013 року отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості; 41. 17.03.2014 року припинена виплата; 42. 18.03.2014 року прийнятий на роботу в якості тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело;

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи 30 років у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Згідно роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 7 від 20.01.1992 року «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам - машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» Міністерством роз`яснено, що відповідно до статті 13 (пункт «в») Закону України «Про пенсійне забезпечення» правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи-трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства.

До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Однак відсутність такого посвідчення не може позбавляти права на пенсію, якщо документами підтверджується робота трактористом-машиністом.

При зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи соціального забезпечення довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Стаж зазначеної роботи визначається комісією в складі керівника господарства, працівника по кадрах, головного бухгалтера і представника профспілкового комітету на підставі відповідних документів.

Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до п. 3 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що рішення про відмову в призначенні пенсії відповідачем не приймалось, суд вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення про визнання протиправними дій відповідача про відмову у призначенні пенсії.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії з зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву від 05.12.2022 року про призначення пенсії з зарахуванням пільгового стажу відповідно п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо відмови у призначенні пенсії в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в частині протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії з зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву від 05.12.2022 року про призначення пенсії з зарахуванням пільгового стажу відповідно п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл. Соборна 3) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 05.12.2022 зареєстровану за № 3189 про призначення пенсії з зарахуванням пільгового стажу відповідно п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2022 року про призначення пенсії з зарахуванням пільгового стажу відповідно п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 858 грн. 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В. Давиденко