Справа № 520/2921/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

26 травня 2023 року №520/2921/23

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () щодо відмови призначення пенсії викладеної в листі від 09.01.2023 №376-24074/Р-03/8-2000/23;

- зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в якості пільгового стаж роботи на підземних роботах у вугільно-видобувальному підприємстві у місті Донецьк в період з 30.08.1993 по 17.10.2006;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач незаконно не зарахував до пільгового стажу роботи на підземних роботах у вугільно-видобувальному підприємстві у місті Донецьк в період з 30.08.1993 по 17.10.2006, на підставі довідки від 12.04.2021 №165 о/к та відмовив листом від 09.01.2023 №376-24074/Р-04/8-2000/23 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви від 30.12.2022, посилаючись на не підтвердження необхідного пільгового стажу роботи за Списком 31 та наявність з цього питання рішення пенсійного органу від 13.12.2021 №78. Вважаючи, свої конституційні соціальні права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Від представника відповідача Г.Баєвої, через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області вже розглядалась заява позивача про призначення пільгової пенсії, за наслідками чого прийнято рішення від 13.12.2021 №78, яким відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком №1 у зв`язку з відсутню необхідного пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1. Таким чином, органи пенсійного фонду діяли в порядку, межах, спосіб та на підставі, визначених чинним законодавством України.

Також представник відповідача у відзиві, вважаючи , що належним відповідачем у справі є Головне управління Пенсі його фонду України в Одеській області просив суд залучити останнього в якості другого відповідача у справі.

Ухвалою суду від 18.04.2023 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою від 10.12.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.12.2021 №78 позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1.

30.12.2022 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пільгової пенсії за віком. В якості додатків до заяви надав: паспорт, трудову книжку, довідку з тимчасово окупованої території про підтвердження трудового стажу роботи на "Государственном унитарном предприятии Донецкой народной республики "Шахта имени А.Ф. Засядько"від 12.04.2021 №165 о/к.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.01.2023 №376-24074/Р-03/8-2000/23, з посиланнями на норми ст.114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначених пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637, В.Ружицькому повідомлено, що оскільки наданими документами не було підтверджено наявність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №1, рішенням від 13.12.2021 року №78 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погодившись з відмовою відповідача, викладену в листі від 09.01.2023 №376-24074/Р-03/8-2000/23 в призначенні пільгової пенсії та не зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи на підземних роботах у вугільно-видобувальному підприємстві у місті Донецьк в період з 30.08.1993 по 17.10.2006 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 8 Закон № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Згідно з абз.1 п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як встановлено судом, позивач після досягнення 50 років звернувся до територіального органу відповідача із заявою та доданими до неї документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком №1), яка за принципом екстериторіальності була розподілена для розгляду другому відповідачу.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області прийнято рішення про відмову призначенні позивачу пенсії у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не має необхідних 10 років пільгового стажу роботи.

При цьому, згідно інформації, наданої до листа від 09.01.2023 №376-24074/Р-03/8-200/23, до страхового стажу, який становить 27 років 0 місяців 14 днів, зараховано всі періоди роботи, до пільгового стажу позивача не були зараховані періоди його роботи на Шахті ім.О.Ф.Засядька, в тому числі періоди роботи на посадах (роботах, посадах), які віднесені до Списку №1:

- з 02.10.1993 року по 30.06.1994 року - виконував гірські роботи по видобування вугілля на посаді "подземный горнорабочий с полным рабочим днем в шахте" (мовою оригіналу);

- з 01.07.1994 по 17.10.2006 року - виконував гірські роботи по видобування вугілля на посаді "подземный горнорабочий по ремонту горных выработок с полным рабочим днем" (мовою оригіналу) - у зв`язку із тим, що трудова книжка позивача не містить всіх відомостей, встановлення яких передбачено чинним законодавством (зокрема, розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, первині документи за час виконання роботи, на підставі яким видано таку довідку та ін.).

При повторному зверненні позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачем до заяви додано довідку з тимчасово окупованої території про підтвердження трудового стажу роботи на "Государственном унитарном предприятии Донецкой народной республики "Шахта имени А.Ф. Засядько" від 12.04.2021 №165 о/к, яка не надавалась при першому зверненні.

Суд зауважує, що підстав не зарахування до пільгового стажу позивача зазначених вище періодів роботи позивача у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.01.2023 не зазначено.

Професія позивача (підземний гірничий робітник), відповідно до яких він працював у спірні періоди, відносяться до Списку №1 чинному на період роботи позивача та Списку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202 (далі Список №202) , що не заперечується відповідачем.

Нормами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п.7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Водночас, як встановлено судом, у трудовій книжці позивача наявні записи про роботу за періоди роботи з 30.08.1993 по 17.10.2006 та зазначено посади на якій працював позивач із зазначенням, що він виконував зазначені роботи повний робочий день під землею/в шахті.

Окрім того, судом встановлено, що на підтвердження факту роботи на посадах, що дають право на пільгове призначення пенсії, позивачем надавались додаткові докази (довідка про підтвердження наявного трудового стажу, наказ від 17.09.1995 №1486/к про результати атестації робочих місць за умовами праці Списки №1 та №2 з додатком у вигляді Списку Розділу "Гірські роботи", наказ від 01.09.2000 №1811 про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 з додатком у вигляді Списку Розділу "Гірські роботи", наказ від 05.06.2002 №1012 про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 з додатком у вигляді Списку Розділу "Гірські роботи").

Щодо не врахування зазначених документів при розгляді заяви позивача від 30.12.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до Додатку 1 Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Донецьк відноситься до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Абзац 7 пункту 20 Порядку № 637 доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1028 наступного змісту: в разі розміщення підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО можливе підтвердження спеціального стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд погоджується, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території і не здійснили перереєстрацію юридичної адреси на підконтрольну України територію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Проте, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Як встановлено раніше, позивачем при зверненні до пенсійного органу для призначення пенсії були надані документи, необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо висновку відповідача, викладеній у його рішенні у формі листа від 09.01.2023, про визнання наданих позивачем довідок недійсними та такими, що не створюють правових наслідків, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

У практиці Міжнародного суду ООН сформувались так звані "Намібійські винятки", Згідно ним, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці, наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать". При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Отже, з огляду на зазначену практику Європейського суду з прав людини суд доходить висновку, що зазначені довідки, як виняток, можуть братись до уваги та оцінюватись разом з іншими документами в їх сукупності та взаємозв`язку при призначенні пенсії на пільгових умовах.

Крім того, положенням частини 3 статті 44 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право відповідача на проведення перевірки. Разом з цим, за вимогами законодавства, неможливість проведення перевірки не ставить в залежність особу, щодо якої розглядається питання про призначення пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у зарахуванні стажу і призначення пенсії.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №175/4336/16-а від 28.08.2018 та у справі №172/718/17 від 27.02.2018.

Таким чином суд погоджується з доводами позивача, що відповідач діяв без дотримання пропорційності та дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для його прав, свобод та інтересів і цілями, на досягнення яких спрямовано рішення відповідача та зауважує наступне.

Нормами статті 2 КАС України встановлено, що адміністративні суди при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, серед іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням принципу верховенства права.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в нашому випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, статті 114 Закону №1058, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" тощо). Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до положень частини першої, третьої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

За таких обставин, суд доходить висновку, що не зараховуючи позивачеві пільговий стаж згідно наданої довідки від 12.04.2021 №165 о/к, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області діяло необґрунтовано, отже, порушені права позивача підлягають захисту, шляхом зарахування відповідних періодів його роботи до страхового та пільгового стажу.

При цьому, суд не обраховує дійсний пільговий стаж роботи позивача, що виключає можливість зобов`язання відповідача призначити позивачеві пільгову пенсію.

Нормами абзацу 2 частин четвертої статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у формі листа від 09.01.2023 №376-24074/Р-03/8-2000/23 про відмову в призначенні пенсії, зарахування відповідного пільгового стажу позивача та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умова, з урахуванням зарахованого стажу та правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору розподілу підлягають відповідно до статі 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна, буд.83, м.Одеса, 65107, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, викладеного у формі листа від 09.01.2023 №376-24074/Р-03/8-2000/23 про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 30 грудня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 - із врахуванням довідки від 12.04.2021 №165 о/к та правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 26 травня 2023 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО