Справа № 440/5478/21
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/5478/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Накісько Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Першина С.М.,

представника відповідача Чемериса В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання незаконним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 04.09.2018 № 1097; стягнення з Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням надбавок до посадового окладу за 9 ранг державного службовця, за інтенсивність праці, за вислугу років та премії за періоди роботи з 29.08.2018 по 25.12.2019, з 03.03.2020 по 27.03.2020, з 27.04.2020 по 11.06.2020, з 20.07.2020 по 29.07.2020 в сумі 106681,26 грн та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за періоди роботи з 15.03.2018 по 29.07.2020 в сумі 12227,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки його відсторонення від виконання повноважень на посаді державного службовця могло бути здійснено виключно за рішенням слідчого судді, а не за ініціативою керівника у зв`язку з повідомленням позивачу підозри у вчиненні злочину. Звертав увагу, що протягом періоду з 29.08.2018 року по 29.07.2020 року він фактично постійно знаходився на робочому місці, безперешкодно та без жодних обмежень виконував свої посадові обов`язки, в тому числі розпорядження свого безпосереднього керівника, а тому за цей період йому повинна бути виплачена заробітна плата відповідно до положень Закону України "Про державну службу".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/5478/21 за позовом ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення коштів; справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

20 липня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву зазначав, що відсторонення працівника від роботи це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. Звертав увагу, що положеннями Кримінального процесуального кодексу України та Кодексу законів про працю України не передбачено нарахування та виплату заробітної плати відстороненому від посади працівнику, якого притягнуто до кримінальної відповідальності. Не передбачено такого обов`язку і судовими рішеннями про відсторонення позивача від посади та наказами керівника про його відсторонення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення коштів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення коштів залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 04.09.2018 № 1097 у зв`язку з пропущенням позивачем встановленим законом строку звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, а представник відповідача заперечував задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в заявах по суті справи.

Суд заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини справи.

З 15 березня 2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 155/к від 13.03.2018 року /т. 1 а.с.46/.

04 вересня 2018 року на адресу завідуючого сектором з питань запобігання і виявлення корупції Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Касьяна І.О. надійшов лист ст. слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Полтавській області Кравченка Т.О. від 04.09.2018 року, в якому він повідомляв, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 04.04.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України. В рамках розслідування вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру державному виконавцю Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 /т. 1 а.с. 70-73/.

04 вересня 2018 року в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Бриндак Д.В. відповідно до частини 6 статті 72 Закону України "Про державну службу", частини 5 статті 65 Закону України "Про запобігання корупції", у зв`язку з розпочатим досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні відносно державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 , прийнято наказ № 1097 "Про відсторонення від виконання поноважень на посаді ОСОБА_1 ", яким встановлено, що відсторонено ОСОБА_1 від виконання повноважень на посаді державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з 29 серпня 2018 року до закінчення досудового розслідування /т. 1. а.с. 74/.

Згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 24.12.2019 року № 1847/к у зв`язку з надходженням до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області листа Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25.10.2019 року № 94441/115/24/04-2019 допущено ОСОБА_1 до виконання повноважень з 27 грудня 2019 року на посаді державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /т. 1 а.с.76/.

Наказом Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 29.07.2020 року № 3456/04 "Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на ОСОБА_1 " звільнено ОСОБА_1 , державного виконавця Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), із займаної посади 29 липня 2020 року, за вчинення дисциплінарного проступку - порушення Присяги державного службовця, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", з припиненням державної служби /т. 1 а.с. 182, 183/.

Позивач не погодився із розміром заробітної плати, яку він отримував під час проходження державної служби в Північно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м.Суми), а також невиплатою грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, та звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII).

Згідно частини 2 статті 1 Закону №889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 статті 50 Закону №889-VIII передбачено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Відповідно до частини 1 статті 72 Закону №889-VIII державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення.

Згідно частини 6 статті 72 Закону №889-VIII відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно частини 5 статті 65 Закону України "Про запобігання корупції" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, якщо інше не передбачено Конституцією і законами України, може бути відсторонена від виконання службових повноважень за рішенням керівника органу (установи, підприємства, організації), в якому вона працює, до закінчення розгляду справи судом.

У разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення відстороненій від виконання службових повноважень особі відшкодовується середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаного з таким відстороненням.

Вирішуючи спірне питання щодо правомірності невиплати заробітної позивачу за період його відсторонення суд зазначає, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон №889-VIII, яким змінено правила оплати праці держслужбовців.

Статтею 72 цього Закону передбачено нові правила відсторонення держслужбовця від виконання посадових обов`язків.

Тобто, на відмінну від попереднього Закону № 3723-XII нормами нового Закону №889-VIII не передбачено збереження заробітної плати на час відсторонення від виконання посадових обов`язків.

Тобто, з 01 травня 2016 року законодавець фактично прирівняв час відсторонення від виконання обов`язків до вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що підставою для невиплати заробітної плати позивачу за період з 29.08.2018 року по 25.12.2019 року став наказ Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 04.09.2018 № 1097 "Про відсторонення від виконання поноважень на посаді ОСОБА_1 "

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення коштів залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 04.09.2018 № 1097 у зв`язку з пропущенням позивачем встановленим законом строку звернення до суду.

Відповідно вказаний наказ не був скасований судом у встановленому законодавством порядку із наданням йому відповідної правової оцінки.

Судом не встановлено на час звільнення позивача з державної служби обставин щодо закриття кримінальних проваджень № 0000235, № 0000034, або прийняття судом виправдувальних рішень відносно позивача.

Також, судом встановлено, що з 03.03.2020 року по 11.03.2020 року ОСОБА_1 знаходився в ДУ "Полтавська установа виконання покарань" на виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 05.03.2020 року у справі № 554/1934/20 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; 12.03.2020 року - 13.03.2020 року позивач був відсутній на робочому місці згідно табелю обліку робочого часу; 16.03.2020 року - відпустка без збереження заробітної плати; ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2020 року у справі № 554/1934/2020 ОСОБА_1 з 17.03.2020 року відсторонений від займаної посади строком до 03.05.2020 року; з 04.05.2020 року по 11.06.2020 року згідно табеля обліку робочого часу був відсутній на робочому місці; ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.06.2020 у справі № 534/718/20 до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло строком на 2 місяці; ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.06.2020 ОСОБА_1 відсторонено від посади строком на 2 місяці. Таким чином, ОСОБА_1 з 12.06.2020 року по день звільнення 29.07.2020 року фактично не виконував обов`язки за посадою.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Суд заначає, що нарахування заробітньої плати включає в себе таку передумову як виконання роботи, зокрема, у даному випадку, виконання службових обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою, чого у даному випадку не відбулося.

Таким чином, жодним нормативно-правовим актом, якими регулюються проходження публічної служби та правовідносини в оплаті праці, не встановлено обов`язку роботодавця здійснювати виплату працівнику заробітної плати під час застосування до останнього заходу у вигляді відсторонення від посади.

Суд також враховує, що згідно статті 83 Кодексу законів про працю України та статті 24 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно пункту 3 розділу 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (далі - Порядок № 100) при обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час відпусток або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Згідно абзацу 6 пункту 2 Порядку № 100 час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Отже, оскільки час відсторонення від роботи не є відпрацьованим часом та у цей час за працівником не зберігався середній заробіток, то відповідно час відсторонення працівника від службових обов`язків виключається з розрахункового періоду.

Враховуючи викладене, суд не знаходить правових підстав для висновку щодо неналежної виплати відповідачем позивачу заробітної плати за спірний період, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, тому у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Герасима Кондратьєва, 28, м. Суми, 40002; ) про стягнення коштів повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 травня 2023 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко