Справа № 300/1347/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2023 р. справа № 300/1347/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати відповідь на запит і стягнення моральної шкоди в сумі 22 0000,00 гривень, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 , запитувач, запитувач інформації) звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради (надалі по тексту також - відповідач, міська рада, розпорядник інформації) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати відповідь на запит і стягнення моральної шкоди в сумі 22 0000,00 гривень.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання уточненої позовної заяви чи позовної заяви у новій редакції із зазначенням відповідних обставин справи (а.с.16-17).
Позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки подавши адміністративний позов у новій редакції від 31.03.2023 (а.с.23-29).
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 19.12.2022 він звернувся до міської ради із запитом про надання публічної інформації, згідно якого просив надати: рішення відповідного органу міської ради про прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ; рішення відповідного органу міської ради про призначення ТзОВ "Новекс Комфорт" для надання послуг з управління багатоквартирним будинком; рішення відповідного органу міської ради про встановлення або погодження тарифів на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 для ТзОВ "Новекс Комфорт" і їх розмір; тарифи на водопостачання і водовідведення для цього будинку з часу введення його в експлуатацію і по сьогоднішній день. На даний запит міська рада надала відповідь від 30.12.2022 за №ІЗ/161-22, якою повідомила, що рішення щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 виконавчим комітетом не приймалося, і що 12.10.2022 у даному будинку зареєстровано ОСББ "Дорошенка 18 В", у зв`язку із чим всі питання щодо утримання будинку позивачу необхідно вирішувати виключно з управителем. На решту три питання запиту відповідь не надано.
Враховуючи те, що відомостей на запит фактично відповідачем не надано, ОСОБА_1 повторно 30.01.2023 звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації щодо: рішення відповідного органу міської ради або іншого компетентного органу про прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ; рішення відповідного органу міської ради про призначення ТзОВ "Новекс Комфорт" для надання послуг з управління багатоквартирним будинком; рішення відповідного органу міської ради про встановлення або погодження тарифів на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 для ТзОВ "Новекс Комфорт" і їх розмір з часу призначення управителем і по час утворення ОСББ; тарифи на водопостачання і водовідведення для цього будинку з часу введення його в експлуатацію і по сьогоднішній день.
Листом від 20.02.2023 за №ІЗ/12-23 перший заступник міського голови Вікторії Сусаніна на інформаційний запит повідомила позивача, що відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 відсутня, хоча реєстр присвоєння поштових адрес ведеться з 2003 року. Також, повідомлено про відсутність в управлінні з питань державно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради інформації стосовно прийняття в експлуатацію об`єкта за вказаною адресою. На виконання запиту надано відомості щодо тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, що застосовувалися КП "Івано-Франківськводоекотехпром" до ТзОВ "Новекс Комфорт", яке здійснювала управління багатоквартирним будинком на вулиці гетьмана П.Дорошенка 18 В.
При цьому, як стверджує позивач відповідач так і не надав відповіді на запит в частині, що стосується: рішення відповідного органу міської ради або іншого компетентного органу про прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ; рішення відповідного органу міської ради про призначення ТзОВ "Новекс Комфорт" для надання послуг з управління багатоквартирним будинком; рішення відповідного органу міської ради про встановлення або погодження тарифів на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 для ТзОВ "Новекс Комфорт" і їх розмір з часу призначення управителем і по час утворення ОСББ.
На переконання позивача, відповідач в силу своїх функцій та компетенції володіє (повинен володіти) запитуваною інформацією, а отже як розпорядник публічної інформації зобов`язаний надати таку інформацію у відповідь на поданий позивачем запит. А тому, належним і достатнім способом захисту порушеного відповідачем права позивач вважає зобов`язання відповідача надати відомості на запитувану інформацію та стягнути в його користь моральну шкоду в сумі 22 000,00 гривень. Просив позов задовольнити в повному обсязі.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 11.04.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін за наявними матеріалами (а.с.31).
21.04.2023 представником Івано-Франківської міської ради до канцелярії суду подано клопотання від 20.04.2023 за №233/11.1-03/14в про залучення Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (надалі по тексту також третя особа, Департамент), як третю особу, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, так як судове рішення в цій справі може вплинути на права та обов`язки Департаменту (а.с.37, 38-49).
Ухвалою суду від 24.04.2023 залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (надалі по тексту також Департамент, третя особа) (а.с.50-51).
На виконання вимог ухвали суду від 11.04.2023, міська рада надала суду письмові пояснення щодо фактичних обставин справи від 25.04.2023 за №246/11.1-03/14 в, реєстрацію яких в канцелярії суду здійснено 25.04.2023 (а.с.58).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 26.04.2023 за №248/11.1-03/14в, який 27.04.2023 зареєстрований в суді (а.с.61-63). За аргументами відповідача запитувана ОСОБА_1 інформація стосувалась саме питань у житлово-комунальній сфері, вирішення яких відноситься до компетенції виконавчих органів міської ради. Відповідно і відповідь на запит позивача надані виконавчим органом міської ради, якою повідомлено про те, що згідно даних Реєстру будівельної діяльності порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, в Управлінні державно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради відсутня інформація стосовно прийняття в експлуатацію об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 . Також надано інформацію щодо тарифів на водопостачання і водовідведення, які застосовувалися КП "Івано-Франківськводоекотехпром" до ТзОВ "Новекс Комфорт" за адресою: вул. гетьмана П.Дорошенка, 18В в м. Івано-Франківську. Відтак відповідач вважає безпідставними доводи позивача щодо ненадання саме Івано-Франківською міською радою відповіді на запит, а відтак відсутня протиправна бездіяльність. Констатація факту ненадання відповіді на запит, без з`ясування обставин, які зумовили виникнення питання про це, не може бути достатнім і переконливим свідченням про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність.
Щодо надання рішення органу міської ради про прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , то виконавчим органом міської ради було повідомлено позивача, що рішення щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по вул. гетьмана П.Дорошенка, 18В в м. Івано-Франківську, не приймалось. А також зазначено про те, що згідно даних Реєстру будівельної діяльності порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, в Управлінні державно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради відсутня інформація стосовно прийняття в експлуатацію об`єкта за адресою: вул. гетьмана П.Дорошенка.18В в м. Івано-Франківську.
В той же час, щодо зобов`язання надати інформацію в частині визначення управителя багатоквартирного будинку та тарифів на житлово-комунальні послуги, то відповідач звернув увагу на приписи частини 1 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", згідно якої публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. З огляду на те, що запитувана інформація стосується питань у житлово-комунальної сфери, відповідно до вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" створюється виконавчим органом міської ради в процесі здійснення своєї діяльності, а тому підстави зобов`язати надати те, чого не було створено чи прийнято Івано-Франківською міською радою відсутні.
За наведених підстав просив відмовити в задоволенні позову, в тому числі щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 22 000,00 гривень, як такої що є не обґрунтованою та документально не підтвердженою.
Третя особа надала суду пояснення щодо позову від 04.05.2023 за №14/24-15/787, які надійшли на електронну адресу, після чоло поштовим зв`язком, реєстрацію яких в суді здійснено 04.05.2023 (а.с.69-73, 74-79).
Згідно пояснень третьої особи, запити ОСОБА_1 про надання публічної інформації, адресовані до Івано-Франківської міської ради, розглянуто Департаментом, в межах його компетенції. В наданні відповідей на запити позивачу не було відмовлено, натомість такі відповіді надавались у спосіб і строки, відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та згідно з інформацією, наявною в Департаменті. За аргументами третьої особи ненадання відповіді на запит на отримання публічної інформації мається на увазі випадок подання запиту, а розпорядником ігноровано такий, тобто коли розпорядник інформації жодним чином не реагує на його надходження, надає відповідь на запит не по суті. Водночас неповною є інформація, яка описує певний факт, явище без зазначення всіх необхідних для розуміння сутності факту чи явища елементів. Таким чином, Департамент вважає безпідставним твердження позивача щодо ненадання йому відповіді на запит, а відтак про протиправну бездіяльність. Крім того, на переконання третьої особи, позивач, як зацікавлена особа має можливість скористатись послугами веб-ресурсу для отримання бажаної інформації. Просив відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, письмове пояснення третьої особи, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , як запитувач інформації, звернувся до Івано-Франківської міської ради із запитом про надання публічної інформації від 19.12.2022 (а.с.13), в якому просив надати інформацію щодо:
- "рішення відповідного органу міської ради про прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ";
- "рішення відповідного органу міської ради про призначення ТзОВ "Новекс Комфорт" для надання послуг з управління багатоквартирним будинком";
- "рішення відповідного органу міської ради про встановлення або погодження тарифів на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 для ТзОВ "Новекс Комфорт" і їх розмір";
- "тарифи на водопостачання і водовідведення для цього будинку з часу введення його в експлуатацію і по сьогоднішній день".
Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради надав позивачу відповідь від 30.12.2022 за №ІЗ/161-22, якою проінформовано останнього про те, що: "…рішення щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 виконавчим комітетом не приймалося. На час розгляду інформаційного запиту ТзОВ "Новекс Комфорт" не є управителем будинку.". Додатково зазначено, що відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12.10.2022 у даному будинку зареєстровано ОСББ "Дорошенка 18 В" та що всі питання в частині утримання будинку позивачу необхідно вирішувати виключно з управителем (а.с.12).
Позивач, вважаючи ненадання відповідачем відповіді на інформаційний запит від 19.12.2022, повторно звернувся до Івано-Франківської міської ради із запитом від 30.01.2023 (а.с.11), за змістом якого просив надати наступну інформацію:
- "рішення відповідного органу міської ради або іншого компетентного органу про прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ;
- "рішення відповідного органу міської ради про призначення ТзОВ "Новекс Комфорт" для надання послуг з управління багатоквартирним будинком";
- "рішення відповідного органу міської ради про встановлення або погодження тарифів на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 для ТзОВ "Новекс Комфорт" і їх розмір з часу призначення управителем і по час утворення ОСББ";
- "тарифи на водопостачання і водовідведення для цього будинку з часу введення його в експлуатацію і по сьогоднішній день".
Листом від 10.02.2023 за №ІЗ/12-23, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради повідомив позивача про продовження терміну розгляду інформаційного запиту від 06.02.2023 за №ІЗ/12-23, оскільки питання зазначені у такому запиті потребують додаткового вивчення (а.с.10).
В подальшому, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради скерував на адресу ОСОБА_1 відповідь від 20.02.2023 за №ІЗ/12-23, якою повідомив позивача про наступне: "Відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури інформації щодо присвоєння адреси багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_2 відсутня. Реєстр присвоєння поштових адрес ведеться з 2003 року. Згідно з даними Реєстру будівельної діяльності порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, в Управлінні з питань державно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради відсутня інформація стосовно прийняття в експлуатацію об`єкта за вказаним адресом.". Додатково відповідач направив позивачу інформацію щодо тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, які застосовувалися КП "Івано- Франківськводоекотехпром" до ТзОВ "Новекс комфорт", яка здійснювала управління багатоквартирним будинком на вул. гетьмана П. Дорошенка, 18В (а.с.9).
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Івано-Франківської міської ради щодо не надання відомостей на інформаційний запит щодо рішення про призначення управителя багатоквартирного будинку; рішення про встановлення тарифів на оплату послуг з управління будинком і рішення про прийняття будинку в експлуатацію, звернувся до суду з метою захисту порушеного права, ставлячи вимогу про зобов`язання відповідача надати такі відомості та стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 22 000,00 гривень.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.
Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд враховує положення Конституції України, а також приписи Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 за №2939-VI (надалі по тексту також Закон №2939-VI), Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 за №2657-XII (надалі по тексту також Закон №2657-XII), Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 за №280/97-ВР (надалі по тексту також - Закон №280/97-ВР від 21.05.1997), Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 за №2189-VIII (надалі по тексту також Закон №2189-VIII) і Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 за №1875-IV (надалі по тексту також Закон №1875-IV).
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Згідно з частиною 2 статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані Законом України "Про інформацію" та Законом України "Про доступ до публічної інформації".
Так, частиною 1 статті 5 Закону №2657-XII встановлено право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (стаття 1 Закону №2939-VI).
Таким чином, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати та/або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій. У подальшому володіти цим продуктом може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.
Тобто публічна інформація стосується інформації, яка відповідно до вимог діючого законодавства опинилася у розпорядника інформації (зокрема, це може бути інформація, яка створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або інформація, яку вони отримали від інших суб`єктів чи, наприклад, від органу правонаступником якого вони стали).
У даному випадку під володінням розуміється не юридична правомочність, що є складовою права власності (володіння, користування, розпорядження), а характеристика фактичного стану, тобто факт контролю суб`єкта над певною інформацією як нематеріальним об`єктом (інформація зберігається у суб`єкта в зафіксованому на матеріальному носії вигляді або іншим чином доступна йому).
Статтею 3 вищевказаного Закону визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, якими зокрема є обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.
Одним із способів доступу до інформації, за приписами пункту 2 частини 1 статті 5 Закону №2939-VI, є надання такої за запитами на інформацію.
Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина 1 статті 19 Закону №2939-VI).
У відповідності до частин 1, 4 статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються в тому числі суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Відповідно до частини 1 і 4 статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
В контексті зазначеного, слід зауважити, що розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус (функції і завдання), створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє.
Тобто розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника у запитуваному вигляді немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.
Аналогічний висновок сформовано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові, ухваленій 17.01.2019 (справа №9901/622/18), та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 (справа №9901/925/18).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, ОСОБА_1 звернувся до міської ради із запитами від 19.12.2022 і 30.01.2023 про надання публічної інформації, яка стосувалась надання відповідачем, поряд з іншим:
- "рішення відповідного органу міської ради або іншого компетентного органу про прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ";
- "рішення відповідного органу міської ради про призначення ТзОВ "Новекс Комфорт" для надання послуг з управління багатоквартирним будинком";
- "рішення відповідного органу міської ради про встановлення або погодження тарифів на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 для ТзОВ "Новекс Комфорт" і їх розмір з часу призначення управителем і по час утворення ОСББ".
На такі запити виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради надав позивачу дві письмові відповіді від 30.12.2022 за №ІЗ/161-22 і від 10.02.2023 за №ІЗ/12-23 наступного змісту:
- "Інформуємо, що рішення щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 виконавчим комітетом не приймалося. На час розгляду інформаційного запиту ТзОВ "Новекс Комфорт" не є управителем будинку…" (а.с.12);
- "Відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури інформації щодо присвоєння адреси багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_2 відсутня. Згідно з даними Реєстру будівельної діяльності порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, в Управлінні з питань державно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради відсутня інформація стосовно прийняття в експлуатацію об`єкта за вказаним адресом. Направляємо Вам інформацію щодо тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, які застосовувалися КП "Івано- Франківськводоекотехпром" до ТзОВ "Новекс комфорт", яка здійснювала управління багатоквартирним будинком на вул. гетьмана П. Дорошенка 18В.". (а.с.9).
В контексті спірних правовідносин, за наслідками дослідження матеріалів справи, виходячи із доводів позивача та заперечень відповідача і третьої особи, суд вказує на допущення міською радою бездіяльності в частині ненадання відомостей на інформаційний запит позивача, оскільки відповідачем фактично не надано запитуваних рішень, інформації щодо запитуваних рішень, в тому числі конкретної інформації по суті поставлених питань.
На підтвердження такого висновку, суд насамперед звертається до приписів Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" згідно підпункту 2 пункту "а" частини 1 статті 28, якого до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.
Водночас підпунктом 20 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону№280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (власні (самоврядні) повноваження) належить призначення у випадках та в порядку, встановлених законом, управителя багатоквартирного будинку.
Окрім того, статтею 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 за №2189-VIII визначено повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.
Так, згідно пункту 2 частини 3 статті 4 коментованого Закону №2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.
До набрання чинності Закону №2189-VIII діяв Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 за №1875-IV.
Положеннями пунктів 4, 10, 12 статі 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 за №1875-IV визначалось, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг; вирішення інших питань у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до законів.
Згідно підпункту "а" пункту 8.1. наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно" від 07.02.2002 за №7/5 (чинного станом на 2011 рік) (надалі по тексту також Наказ №7/5), оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.
Беручи до уваги вищевказані нормативні-правові акти, які підлягають застосуванню судом при вирішення спірних правовідносин, можна дійти висновку, що до повноважень органів місцевого самоврядування (відання виконавчих органів міських рад), у сфері житлово-комунальних послуг, належить: призначення управителя багатоквартирного будинку (визначення виконавця житлово-комунальних послуг), встановлення тарифів на комунальні послуги, в тому числі послуги з управлінням будинку і вирішення інших питань у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до законів.
В свою чергу станом на 2011 рік оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності здійснювалось, поряд з іншими, органами місцевого самоврядування за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.
В матеріалах справи містить Свідоцтво про право власності на нерухоме майно "квартира, трьохкімнатна" за адресою " АДРЕСА_3 ", видане ОСОБА_2 29.06.2011, на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №325 від 09.06.2011 (а.с.8).
Як слідує із позовної заяви і наявних в матеріалах справи доказів, запитувана позивачем інформація стосувалась відомостей щодо конкретного об`єкта нерухомості багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: " АДРЕСА_1 ", а саме в частині надання рішення про призначення управителя багатоквартирного будинку, рішення про встановлення тарифів на оплату послуг з управління будинком і рішення про прийняття будинку в експлуатацію.
Втім відповідач, як розпорядник інформації, не виконав свій обов`язок щодо надання коментованих рішень чи інших відомостей про запитувану інформацію, оскільки інформування позивача про те, що виконавчим комітетом міської ради не приймалося рішення про прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відсутність в Управлінні з питань державно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради інформації стосовно прийняття в експлуатацію об`єкта за вказаним адресом, та те, що на час розгляду запиту ТзОВ "Новекс Комфорт" не є управителем будинку, не є наданням належної відповіді на запит згідно вимог Закону №2939-VI.
По перше, позивач не просив надати рішення виконавчого комітету про прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку чи інформацію щодо прийняття чи не прийняття такого рішення саме виконавчим комітетом міської ради.
По друге, запитувана позивачем інформація щодо надання рішення відповідного органу міської ради чи іншого компетентного органу про прийняття в експлуатацію, стосувалась багатоквартирного будинку за адресою " АДРЕСА_1 ". Втім відповідач надаючи позивачу відповідь на запит вказав про відсутність інформації стосовно прийняття в експлуатацію об`єкта "багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 ", що не відповідає запитуваній інформації.
По третє, наявність в матеріалах справи свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.06.2011, видане на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №325 від 09.06.2011, в сукупності із положеннями Наказу №7/5, свідчать про те, що на день видання коментованого Свідоцтва виконавчий комітет міської ради (не Івано-Франківська міська рада) повинен був володіти інформацією щодо рішення компетентного органу про прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку (наявність/відсутність такого рішення).
Що стосується запитуваних позивачем відомостей про "рішення відповідного органу міської ради про призначення ТзОВ "Новекс Комфорт" для надання послуг з управління багатоквартирним будинком" і "рішення відповідного органу міської ради про встановлення або погодження тарифів на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 для ТзОВ "Новекс Комфорт" і їх розмір з часу призначення управителем і по час утворення ОСББ", то такі взагалі не надані відповідачем, а відповіді на запити ОСОБА_1 не містять жодних відомостей щодо поставлених питань.
В контексті вказано сторонам слід також зважати на те, що запити ОСОБА_1 від 19.12.2022 і від 30.01.2023 про надання публічної інформації щодо "рішення відповідного органу міської ради про призначення ТзОВ "Новекс Комфорт" для надання послуг з управління багатоквартирним будинком" не містять опису інформації, назви, реквізитів населеного пункту, вулиці, номера будинку, у відношенні до якого сформовано дану частину запиту.
Повторюючись, треба зазначити, що прийняття рішення про призначення управителя багатоквартирного будинку, встановлення тарифів на комунальні послуги, в тому числі послуги з управлінням будинку належить (належало) до відання виконавчих органів міських рад (повноважень органів місцевого самоврядування).
Однак відповідач не надав позивачу запитувану інформацію та не пояснив причини її ненадання, чим порушив норми Закону №2939-VI.
Так, в силу вимог частини 1 статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, зокрема, у випадку якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.
Визначений статтею 22 Закону №2939-VI перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина 2 статті 22 Закону №2939-VI).
В свою чергу згідно вимог частини 3 і пункту 3 частини 4 статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено мотивовану підставу відмови.
В рамках спірних правовідносин, відповідач не довів перед судом те, що Івано-Франківська міська рада не володіє інформацією і не зобов`язана володіти відповідно до її компетенції, чи є відповідач розпорядником запитуваної інформації, однак не володіє нею, при цьому їй може бути відомо хто володіє такою інформацією тощо.
В суду відсутні будь які докази направлення відповідачем належному розпоряднику запитів позивача із одночасним повідомленням про це запитувача, в тому числі зважаючи на те, що запит адресований Івано-Франківській міській раді, а відповіді надавали заступники міського голови як посадові особи виконавчого комітету міської ради.
Так як у спірному випаду інформаційні запити були адресовані саме "Івано-Франківській міській раді", не голові Івано-Франківської міської ради, не виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради, то у спірному випадку слід зважати на частину 1 статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", за змістом якої система місцевого самоврядування, серед іншого, включає:
- сільську, селищну, міську раду;
- сільського, селищного, міського голову;
- виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.
Слід відзначити, що розпорядник повинен не лише допомогти запитувачу ідентифікувати запитувану інформацію, а й активно співпрацювати з ним, тобто проявити очевидну готовність надати потрібну допомогу (в аспекті порушеного питання). Оскільки відповідач (розпорядник інформації) зайняв пасивну позицію, такі дії (бездіяльність) слід кваліфікувати як такі, що не відповідають принципам статті 2 КАС України, зокрема, принципам добросовісності (пункт 5 частини другої) і розсудливості (пункт 6 частини другої).
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищевказаного суд вказує на протиправну бездіяльність відповідача у ненаданні відповіді на звернення позивача, відтак позовні вимоги є підставними і достатньо обґрунтованими.
При цьому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в межах спірних правовідносин вірним способом відновлення порушеного права позивача є вчинення кореспондуючих цьому праву дій, а саме слід зобов`язати Івано-Франківську міську раду повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 30.01.2023 про надання публічної інформації, як такий що містить більш ширшу та конкретизовану запитувану інформацію, у порівнянні із попереднім від 19.12.2022.
Ухвалюючи рішення у даній справі в частині коментованих позовних вимог суд керується положеннями абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, за змістом яких у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 22 000,00 тисячі гривень, суд керується такими висновками.
Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Порядок відшкодування моральної шкоди визначений в статті 23 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Так, відповідно до положень частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.
Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 1174 Цивільного кодексу України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Таким чином, враховуючи положення статті 1174 Цивільного кодексу України, котрими передбачено відповідальність за завдану шкоду незалежно від вини заподіювача, позивач має довести не лише протиправність поведінки відповідача, але й наявність самої моральної шкоди, та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 за №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
В контексті зазначеного необхідно звернути увагу на приписи статті 6 КАС України, за якими суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Із зазначеного слідує, що першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги.
Поняття доказів наведено у статті 72 КАС України, відповідно до якого доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статей 73, 74 КАС України, надані сторонами докази мають відповідати вимогам належності та допустимості, тобто, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаними в порядку, встановленому законом.
Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 77 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.
Із врахування вищезазначених правових норм, суд зазначає, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.
Зважаючи на те, що позивачем не надано доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди відсутні.
У зв`язку із цим, в сукупності встановлених обставин і сформованих висновків, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 14.03.2019 ОСОБА_1 має права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, а отже, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за подання позову з таким характером спору (а.с.7).
З огляду на те, що позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів понесення сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 4 статті 139 КАС України, відсутні підстави для розподілу судових витрат у справі.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської міської ради щодо ненадання повної інформації (відомостей) на запити ОСОБА_1 від 19.12.2022 і від 30.01.2023 про надання публічної інформації.
Зобов`язати Івано-Франківську міську раду повторно розглянути запити ОСОБА_1 від 19.12.2022 і від 30.01.2023 про надання публічної інформації, щодо:
- рішення відповідного органу міської ради або іншого компетентного органу про прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ;
- рішення відповідного органу міської ради про призначення ТзОВ "Новекс Комфорт" для надання послуг з управління багатоквартирним будинком;
- рішення відповідного органу міської ради про встановлення або погодження тарифів на оплату послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 для ТзОВ "Новекс Комфорт" і їх розмір з часу призначення управителем і по час утворення ОСББ,
з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_4 ;

відповідач Івано-Франківська міська рада (ідентифікаційний код юридичної особи 33644700), вул. М. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 37794186), вул. Незалежності, 7, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя Чуприна О.В.