Справа № 460/22234/22
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2023 року м. Рівне №460/22234/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач-2), за змістом якого просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.04.2022 №25 про відмову у зарахуванні, до страхового стажу періодів роботи у філії "Сарненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський Облавтодор" ВАТ "Державна Акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з 28.08.2020 по 27.09.2021, з 07.10.2021 по 01.02.2022 та призначення пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи у філії Сарненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський Облавтодор" ВАТ "Державна Акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з 28.08.2020 по 27.09.2021, з 07.10.2021 по 01.02.2022 та призначити пенсію за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням цього страхового стажу з 05.04.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем не було враховано до страхового стажу періоди роботи у філії "Сарненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський Облавтодор" ВАТ "Державна Акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з 28.08.2020 по 27.09.2021, з 07.10.2021 по 01.02.2022, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про сплату страхових внесків за вказаний період.

Ухвалою суду від 29.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачам строк для подання суду відзиву.

10.08.2022 (у встановлений судом строк) Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки загальний страховий стаж позивача становить 28 років 04 місяці 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До страхового стажу не зараховано періоди роботи, а саме: з 01.01.2021 по 27.09.2021 (відсутні дані про сплату страхових внесків із заробітної плати), з 07.10.2021 по 27.10.21 (відсутні нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків). Період роботи з 28.08.2020 по 31.12.2020 та період перебування на обліку в центрі зайнятості зараховано до страхового стажу. Враховуючи викладене, відповідач-1 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

15.09.2022 (у встановлений судом строк) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області подано до суду відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог зазначено, що згідно з поданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача станом на 05.04.2022 становить 28 років 4 місяці 10 днів. Згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 29 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 рік. Рішення про відмову у призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято правомірно, тож підстав для призначення позивачу пенсії за віком немає у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу роботи не менше 29 років. Відповідач-2 просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши позовну заяву та відзиви, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.06.2018 прийнятий на роботу у філію "Сарненська ДЕД" дорожнім робітником 3-го розряду в порядку переводу з філії "Володимирецький райавтодор". 27.09.2021 звільнений у зв`язку з скороченням штатів.

З 07.10.2021 ОСОБА_1 призначено виплату допомоги по безробіттю; з 07.10.2021 - відкладено виплату допомоги по безробіттю; з 28.10.2021 - розпочато виплату допомоги по безробіттю; 01.02.2022 - припинено виплату допомоги по безробіттю.

Вказані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 .

05.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.04.2022 №25 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно із ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Статтею 11 Закону №1058-IV визначено перелік осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Так, п. 1 ст.11 Закону України №1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.

Частиною 1 статті 15 Закону №1058-IV визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону (стаття 1 Закону №1058-IV).

Як зазначено в п.1 ст.14 Закону №1058-IV, страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

Згідно із ст.20 Закону №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За приписами абз.1 ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст.106 Закону №1058-IV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Згідно із ст.16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Таким чином, у розумінні Закону №1058-IV філія "Сарненська ДЕД" є страхувальником, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи, а позивач - застрахованою особою, тобто особою, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Матеріалами справи підтверджено що позивач з 28.06.2018 по 27.09.2021 працюв у філії "Сарненська ДЕД".

Однак, судом встановлено, що періоди роботи позивача з 01.01.2021 по 27.09.2021 у філії "Сарненська ДЕД" до страхового стажу не зараховані, що підтверджується долученою копією витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) форми ОК-5.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом зазначених норм, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 01.01.2021 по 27.09.2021 не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування відповідного періоду роботи до страхового стажу.

Суд зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на пенсію.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 23.07.2019 у справі №617/927/17, які в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при застосуванні норм права.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.04.2022 №25, яким відмовлено в зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.01.2021 по 27.09.2021 в філії Сарненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський Облавтодор" ВАТ "Державна Акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є протиправним та підлягає до скасування.

Поряд з цим, з долучених до матеріалів справи доказів судом встановлено, що до страхового стажу ОСОБА_1 відповідачем зараховано спірний період роботи у філії Сарненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський Облавтодор" ВАТ "Державна Акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", зокрема, з 28.08.2020 по 31.12.2020, тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо зарахування до страхового стажу період з 07.10.2021 по 01.02.2022, суд зазначає таке.

Абзацом 3 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що період отримання допомоги по безробіттю підтверджується до 01 січня 2010 року на підставі записів у трудовій книжці, а починаючи з 01 січня 2010 року - індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Так, відповідно до записів №13-14 трудової книжки позивача з 07.10.2021 останньому призначено виплату допомоги по безробіттю та з 07.10.2021 відкладено виплату допомоги по безробіттю, з 28.10.2021 - розпочато виплату допомоги по безробіттю та 01.02.2022 припинено виплату допомоги по безробіттю.

Відповідно до розрахунку стажу позивачу зараховано період отримання допомоги по безробіттю з 28.10.2021 по 01.02.2022.

Відтак, позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу позивача період з 28.10.2021 по 01.02.2022 до задоволення не підлягають.

Поряд з цим, у витязі з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) форми ОК-5 відсутні дані щодо сплати страхових внесків відсутні дані, що підтверджують отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за період з 07.10.2021 по 27.10.2021.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині також до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача призначити позивачу з пенсію за віком, починаючи із дня звернення із заявою, суд зазначає таке.

Як зазначено судом вище, статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

За наслідками розгляду цієї справи судом виснувано, що відповідачем протиправно не враховано страховий стаж позивача з період роботи з 01.01.2021 по 27.09.2021 (8 місяців 26 днів).

Проте, перевірити чи правильно проведено пенсійним органом розрахунок загального стажу роботи позивача і чи такий є достатнім для призначення пенсії позивачу, який період зарахований, а який не зарахований, за наявними у матеріалах справи доказами у суду можливість відсутня.

Крім того, суд звертає увагу на те, що повноважним органом для обрахунку та призначення пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого й належить розгляд документів. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким не надана оцінка, встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії за умови, що таких дій не вчинив відповідач.

Отже, вимога про зобов`язання призначити пенсію позивачу за встановлених обставин є передчасною.

Враховуючи наведене, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із врахуванням висновків суду та прийняти відповідне рішення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли часткове підтвердження в ході судового розгляду, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 496,20грн, що сплачений відповідно до квитанції від 01.07.2022.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.04.2022 №25 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у філії Сарненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський Облавтодор" ВАТ "Державна Акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з 01.01.2021 по 27.09.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судовий збір в сумі 496,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.О.Борисенка, буд.7, м.Рівне, Рівненська область, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 21084076).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, буд.10, м.Львів, Львівська область, 79000; ідентифікаційний код юридичної особи 13814885).

Повне рішення складено 23 травня 2023 року.

Суддя О.М. Дудар