Справа № 161/5331/23
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5331/23
Провадження № 2-а/161/144/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Літвака О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції Савчука Віталія Івановича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 23.03.2023 року о 08 год. 54 хв., керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 і рухаючись у м Луцьку по вул. Андрузького в напрямку вулиці Княгині Ольги він був зупинений працівником поліції Савчуком Віталієм Івановичем. Останній повідомив його, що він порушив ПДР, а саме: не дотримався знаку «5.34» та як наслідок виніс відносно нього постанову серії ЕАС № 6719362 від 23.03.2023 року. З оскаржуваною постановою він не погоджується, вважає її незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при її винесенні поліцейським було допущено ряд порушень, а саме: зупинив один поліцейський, а постанову оформлював інший; не повідомлено його про початок розгляду справи; зачитали права після внесення постанови; не надано можливості надати свої докази; постанову винесено в автомобілі поліцейських; знак 5.35 стоїть з порушенням ПДР, а саме пункту 8.2. Враховуючи наведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову.

19.04.2023 року представником відповідача було подано відзив на вищевказану позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП відбулося з повним дотриманням матеріальних норм та чинних норм процесуального законодавства, а його доводи, викладні у позовній заяві не відповідають дійсним обставинам справи. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав із викладених у позові підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письомові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.03.2023 року інспектором взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП старшим лейтенантом поліції Савчуком В.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 6719362, про застосування до ОСОБА_1 мадміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 23.03.2023 року о 08:48 год., в м. Луцьку по вул. Г. Андрузького, 23, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.34 «житлова зона» та здійснив транзитний рух в зоні дії даного знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 ґ) ПДР.

Згідно з підпунктом «ґ)» п. 8.4 ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

Дорожній знак 5.35 «житлова зона» відноситься до категорії «інформаційно-вказівних знаків» та інформує про в`їзд на територію, де діють особливі умови дорожнього руху, передбачені цими Правилами. Дія знака поширюється на всю позначену ним територію. Окремі дворові території знаком не позначаються, але на таких територіях діють вимоги розділу 26 цих Правил.

Відповідно до п. 26.2 «а» ПДР України у житловій зоні забороняється транзитний рух транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В обгрунтування своїх заперечень щодо законності постанови та відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 посилається на порушення працівниками поліції норм процесуального право під час здійснення щодо нього провадження, а дорожній знак, за недотримання вимог якого його притягнуто до відповідальності, розміщений із порушенням положень п. 8.2 ПДР України.

Однак, з такими доводами позивача погодитися неможливо з огляду на наступне.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується відеозаписом з портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського від 23.03.2023 року, рапортом інспектора від 12.04.2023 року та фототаблицею, які були долучені представником відповідачів до свого відзиву на позовну заяву.

Із відеозапису з портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського від 23.03.2023 року слідує, що процесуальні права ОСОБА_1 під час розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в жодній мірі не порушено, останній беззаперечно мав можливість скористатися ними, однак не реалізував свого права.

У свою чергу, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6719362 від 23.03.2023 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

На переконання суду, дії інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Савчука В.І. при винесенні щодо відповідача оскаржуваної постанови у повній мірі відповідали вимогам процесуального та матеріального права, правопорушення вчинене ОСОБА_1 підтвердженне належними, допустимими та достатніми доказами.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність доводів ОСОБА_1 , які викладені в його адміністративному позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальниий суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 БУПП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Савчука В.І., УПП у Волинській області ДПП про скасування постанови.

У зв`язку з відмовою у позові, суд, виходячи із положень ст. 139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції Савчука Віталія Івановича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук