Справа № 520/11852/22
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 р.Справа № 520/11852/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 по справі № 520/11852/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень - органу Пенсійного фонду України №93 від 08.11.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугою років згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), виплачувати в повному обсязі без обмеження граничного розміру виплати та перераховувати пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) за вислугою років з 08.11.2022, з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати згідно довідки про складові заробітної плати, виданої Харківською обласною прокуратурою №21-168 від 20.10.2022 без обмеження максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії, з проведенням коригування вищезазначених виплат з урахуванням коефіцієнтів підвищення окладів та коефіцієнтів підвищення окладів та класного чину, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-ХІІ від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-ІІІ без оподаткування та нарахування військового збору та у разі підвищення заробітної плати працівникам прокуратури проводити подальші перерахунки пенсії та її виплати без обмежень граничного розміру виплати пенсії, незалежно від працевлаштування, незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України, органах державної влади України або органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності, а також незалежно від одержаного заробітку, прибутку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" при наявності необхідного стажу роботи та розрахунку пенсії в розмірі 90% від заробітної плати. За результатами розгляду вказаної заяви прийнято рішення відповідачем від 08.11.2022 року №93 про відмову у призначенні пенсії. З вказаним рішенням відповідача позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення №93 від 08.11.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за вислугою років згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплачувати в повному обсязі без обмеження граничного розміру виплати та перераховувати пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вислугою років з 08.11.2022, з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати згідно довідки про складові заробітної плати, виданої Харківською обласною прокуратурою №21-168 від 20.10.2022 без обмеження максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії, з проведенням коригування вищезазначених виплат з урахуванням коефіцієнтів підвищення окладів та коефіцієнтів підвищення окладів та класного чину, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-ХІІ від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-ІІІ без оподаткування та нарахування військового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що на підставі наданих позивачем документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, стаж роботи заявника за вислугу років на день звернення складає 22 років 11 місяців 3 днів, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів - 18 років 11 місяців 3 днів з урахуванням навчання у юридичному вузі 20 років 9 місяців 2 дні. Оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж роботи за вислугу років - 25 років передбачений ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, то на переконання відповідача відсутні підстави для призначення їй пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Крім того, представник відповідача вважає, що вимога позивача щодо зобов`язання призначення пенсії Позивача без обмеження максимальним розміром з розрахунку 90 % є безпідставною.

Позивач подав до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про відмову від позову.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши заяву позивача, зазначає про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки, зокрема подавати заяви та клопотання ; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Згідно ст. 314 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження.

У разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Суд не приймає відмови від позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Колегія суддів зазначає, що позивач, який наділений повною адміністративною правосуб`єктністю, у відповідності до ст.ст. 44, 47 КАС України не позбавлений та має особисте право на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами та обов`язками, в тому числі і відмовитись від адміністративного позову повністю або частково.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви про відмову від позову, колегія суддів не встановила наявності суперечності дій позивача її інтересам, а також суперечності поданої заяви закону чи правам, свободам або інтересам інших осіб, при цьому, від відповідача жодних заперечень проти закриття провадження у справі з підстав відмови від позову не надійшло.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких перешкод для реалізації позивачем передбаченого процесуальним законом суб`єктивного права особи на відмову від позову.

За таких обставин, враховуючи виключне процесуальне право особи до закінчення апеляційного провадження відмовитися від позову повністю або частково, колегія суддів приходить до висновку про відсутність перешкод для прийняття відмови ОСОБА_1 від позову та вважає за необхідне визнати нечинним рішення суду першої інстанції у даній справі і закрити у ній провадження.

Керуючись ст. ст. 189, 238, 314, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11852/22 від 03.03.2023 - визнати нечинним.

Провадження у справі № 520/11852/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не допускається.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Мінаєва О.М.

Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2023 року