Справа № 320/11664/22
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року справа №320/11664/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (далі відповідач та/або ВК Обухівської міської ради Київської області) та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №177 від 16.06.2022, яким позивача було знято з квартирного обліку;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду заяв щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб №4/3 від 24.06.2022 про скасування рішення про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб від 20.02.2019;

- зобов`язати Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області прийняти рішення про взяття позивача та членів його родини на квартирний облік з 07.02.2019 (дата взяття на квартоблік рішення від 05.02.2019 №120) шляхом прийняття рішення з правом першочергового одержання житла за пільгою військовослужбовців та виплатити грошову компенсацію;

- зобов`язати Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області за наслідками виконання судового рішення подати звіт.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним було виконано всі вимоги чинного законодавства для взяття ВК Обухівської міської ради Київської області його на квартирний облік, тобто подані всі належні документи. Окрім цього позивач наполягає на тому, що належить до осіб, які мають право на поліпшення житлових умов, з огляду на що прийняті відповідачем рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

02.03.2023 позивачем подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

07.03.2023 представником ВК Обухівської міської ради Київської області подано відзив на позовну заяву, де останній наполягає на відсутності у позивача права на поліпшення житлових умов та вказує про правомірність прийнятих них рішень. Окрім цього представником відповідача надано до суду копію матеріалів квартирної справи ОСОБА_1

04.04.2023 позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

14.04.2023 від ВК Обухівської міської ради Київської області надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 02.03.2023 про витребування доказів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Згідно із частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Приймаючи до уваги наведене судом 11.05.2023 ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до копії посвідчення серія НОМЕР_1 від 03.11.2020 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи довічно та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05.02.2019 №120, керуючись підпунктом 2, пункту а, статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 13 підпункту 1 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 вирішено взяти на квартирний облік громадян міста за місцем проживання ОСОБА_1 , 1993 року народження з складом сім`ї 3 чоловіки (він, дружина, син), працює в ТОВ «НТД-ТРАНС», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , яка належить бабі ОСОБА_2 , житлова площа даної квартири становить 38,7 метри квадратних, згідно з пунктом 44 Правил, як учасника бойових дій, інвалід 2 групи.

Рішенням від 01.04.2019 засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Обухівської міської ради зараховано ОСОБА_1 , 1993 року народження, інваліда війни 2 групи з складом сім`ї 3 особи, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , згідно і пунктом 46 Правил з 07.02.2019.

Рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 02.04.2019 «Про зарахуванням в позачергову чергу для поліпшення житлових умов ОСОБА_1 » вирішено зарахувати ОСОБА_1 , 1993 року народження, інваліда війни 2 групи з складом сім`ї 3 особи, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , згідно і пунктом 46 Правил з 07.02.2019.

Згідно з випискою з рахунків в національній валюті від 29.11.2022 за період з 22/02/2019-27/06/2022 10.12.2021 року на рахунок позивача були зараховано відшкодування витрат на придбання житла для деяких категорій осіб, рішення №14 від 17.09.2021 у розмірі 1 254 413,00 грн.

Надалі, 16.06.2022 Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області, на підставі підпункту 2 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 5 статті 40 Житлового кодексу Української РСР, пункту 3 розділу I Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470, пункту 1.1 Постанови виконавчого комітету обласної ради народних депутатів і президій обласної ради професійних спілок від 08.07.1991 №112 «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президій обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 №4 «Про запровадження в області Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Український РСР», підпункту 6.1.5 пункту 6.1 розділу 6 Положення про квартирний облік при Виконавчому комітеті Обухівської міської ради Київської області (протокол комісії від 18.02.2022) прийнято рішення №177 «Про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 », яким вирішено зняти з квартирного обліку ОСОБА_1 , який перебуває на квартирному обліку при Виконавчому комітеті Обухівської міської ради Київської області зі складом сім`ї 3 особи, в позачерговій черзі (згідно рішення виконавчого комітету №232 від 02.04.2019), відповідно до підпункту 1 пункту 13, підпункту 5 пункту 26 розділу II Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (далі оскаржуване та/або спірне рішення №1).

Рішенням Комісії з розгляду заяв щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб від 24.06.2022 №4/3 вирішено скасувати рішення про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб від 20.02.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із зняттям з квартирного обліку при Виконавчому комітеті Обухівської міської ради Київської області (далі спірне та/або оскаржуване рішення №2).

Тут і надалі - спірні та/або оскаржувані рішення.

Згідно із випискою з рахунків в національній валюті від 29.11.2022 за період з 22/02/2019-27/06/2022 27.06.2022 з рахунку позивача повернуто витрат на відшкодування придбання житла для деяких категорій осіб згідно листа УСЗН №861/01 від 26.06.2022 у розмірі 1 254 413,00 грн.

ОСОБА_1 категорично не погоджується зі спірними рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на що звернувся до суду з метою захисту та відновлення порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Житлового кодексу Української РСР (у редакції, чинній станом на час постановлення позивача на облік) (далі ЖК Української РСР) регламентовано, що відповідно до Конституції СРСР і Конституції Української РСР громадяни Української РСР мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

Завданнями житлового законодавства Української РСР є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією СРСР і Конституцією Української РСР права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин (ст. 2 ЖК Української РСР).

Частиною 1 статті 13 ЖК Української РСР регламентовано, що відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік державне управління в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду здійснюється Радою Міністрів СРСР, Радою Міністрів Української РСР, виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів, міністерствами, державними комітетами і відомствами, а також спеціально уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства Союзу РСР і Української РСР.

За правилами статті 14 ЖК Української РСР виконавчі комітети обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території області (міста республіканського підпорядкування): 1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); 2) керують житловим господарством, підпорядкованими підприємствами, установами та організаціями цієї галузі, забезпечують комплексний розвиток житлового господарства; 3) здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (частина перша статті 18) і забезпечують його схоронність, правильну експлуатацію, капітальний і поточний ремонт; 4) здійснюють контроль за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду, вживають заходів до передачі його до відання місцевих Рад; 5) приймають рішення про переобладнання і знесення непридатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду (частина друга статті 7); 6) здійснюють контроль на підприємствах, в установах організаціях за станом обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (стаття 41), а також за правильністю розподілу жилих приміщень; 7) здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків (стаття 138); 8) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154).

Виконавчі комітети обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Виконавчі комітети міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів здійснюють також відповідні права і обов`язки, передбачені статтею 15 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 31 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Громадяни самостійно здійснюють право на одержання жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку, а такі, що одружилися або влаштувалися на роботу у передбачених законом випадках до досягнення вісімнадцятирічного віку, - відповідно з часу одруження або влаштування на роботу. Інші неповнолітні (віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років) здійснюють право на одержання жилого приміщення за згодою батьків або піклувальників (ст. 32 ЖК Української РСР).

Згідно із частиною 1 статті 34 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР (ч. 2 ст. 34 ЖК Української РСР).

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України (ч. 3 ст. 34 ЖК Української РСР).

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР (ч. 1 ст. 38 ЖК Української РСР).

Громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті (абз. 1 ч. 1 ст. 39 ЖК Української РСР).

Між тим, облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання регулюється Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (далі Правила №470).

Згідно із пунктами 2, 3 Правил №470 (у редакції чинній станом на час постановлення позивача на облік) жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Квартирний облік, установлення черговості на одержання жилої площі, а також її розподіл здійснюються під громадським контролем і з додержанням гласності

Рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень приймаються за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті у складі голови або заступника голови виконавчого комітету (голова комісії), представника профспілкового органу (заступник голови комісії), депутатів Ради, представників громадських організацій, трудових колективів. Склад комісії затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради. З питань, що розглядаються, комісія підготовляє пропозиції і вносить їх на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради.

На підприємствах, в установах, організаціях пропозиції з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень підготовляються комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету і вносяться нею на спільний розгляд адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Пунктом 8 Правил №470 визначено, що квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання.

Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадках і в порядку, встановлюваних Радою Міністрів СРСР, цими Правилами та іншими актами Ради Міністрів УРСР, громадяни можуть бути взяті на облік і не за місцем їх проживання.

До членів сім`ї інвалідів належать: дружина (чоловік), їх малолітні (до 14 років) та неповнолітні (до 18 років) діти; неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідамигрупи; особа, яка проживає разом з інвалідом війнигрупи та доглядає за ним, за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка перебуває під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Згідно із пунктом 12 Правил №470 у виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів ведення квартирного обліку покладається на відділи по обліку і розподілу жилої площі, а там, де таких відділів нема, - на службових осіб, призначених рішенням виконавчого комітету. На підприємствах, в установах, організаціях облік ведеться житлово-побутовими (житлово-комунальними) відділами, а в разі їх відсутності - працівниками, призначеними адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації за погодженням з профспілковим комітетом.

В розрізі положень пункту 13 Правил №470 на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках;

7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі, старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);

8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 11 - 14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим - восьмим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини 1 статті 40 ЖК Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Пунктом 5 частини 2 статті 40 Закону ЖК Української РСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Аналогічні положення закріплені в пункті 26 розділу II Правил №470.

Разом з цим, у відповідності до пункту 18 Правил №470 заява про взяття на квартирний облік подається відповідно виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради, сільському голові (у разі, коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) за місцем проживання громадян (у випадку, передбаченому абзацом четвертим пункту 8 цих Правил, - за місцем перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб) та адміністрації підприємства, установи, організації чи органу або іншому громадському об`єднанню (організації) за місцем їх роботи. Заява підписується членами сім`ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік.

До заяви додаються:

довідки про реєстрацію місця проживання особи на кожного члена сім`ї, видані виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, сільським головою (у разі, коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації), за формою, встановленою в додатку 13 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207;

довідки про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчому комітеті сільської, селищної, міської ради).

Громадяни, які беруться на облік на пільгових підставах або користуються правом першочергового чи позачергового одержання жилих приміщень, зазначають про це у заяві і подають відповідні документи.

Внутрішньо переміщені особи, визначені у підпункті 8 пункту 13 цих Правил, крім заяви про взяття на квартирний облік, подають такі документи:

довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України згідно з додатком 1 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 413;

копію посвідчення встановленого зразка згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. N 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" (ЗП України, 1994 р., N 9, ст. 218), що підтверджує статус особи як члена сім`ї загиблого або особи з інвалідністю внаслідок війни;

довідку органу соціального захисту населення про перебування на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, особи з інвалідністю внаслідок війни або учасника бойових дій, або члена сім`ї загиблого згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

копії документів, які підтверджують родинний зв`язок членів сім`ї особи з інвалідністю внаслідок війни або учасника бойових дій;

копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на кожного члена сім`ї загиблого або особи з інвалідністю внаслідок війни, або учасника бойових дій;

копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (видану згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509.

За правилами пункту 19 Правил №470 попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті, а на підприємстві, в установі, організації - комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету.

Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт.

Заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної комісії, яка вносить свої пропозиції виконавчому комітетові місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілковому комітетові. На засідання комісії при необхідності запрошується заявник.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що позивача взято на квартирний облік, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, а знято з такого обліку на підставі пункту 5 частини 2 статті 40 ЖК Української РСР.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №4765 склад сім`ї позивача складається із 2 (двох) осіб ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (син).

ОСОБА_2 у житловому приміщені (квартирі) не зареєстрована.

Згідно із актом обстеження житлових умов заявника від 21.01.2018 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , житлова площа даної квартири становить 38,7 метри квадратних проживають 4 особи, а саме ОСОБА_1 зі своєю родиною та ОСОБА_2 .

Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ані позивач, ані його дружина не мають на праві приватної власності та/або на праві користування житлових приміщень.

У той же час, досліджуючи спірне рішення №1, суд звертає увагу на те, що останнє не містить в собі жодних даних щодо до того, які саме відомості, що були надані безпосередньо позивачем, не відповідають дійсності. Крім цього спірне рішення не фіксує обставин, які саме неправомірні дії яких саме службових осіб, при вирішенні питання про взяття на облік ОСОБА_1 , були допущені.

При цьому, відповідно до пояснень, які були надані відповідачем у клопотанні, яке надійшло до суду 14.04.2023, проведення перевірки (акт чи довідка за результатами перевірки) ним не складалась, відповідна перевірка не проводилась, а питання виносилось на розгляд комісії виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області.

Варто наголосити, що з моменту постановлення (взяття) позивача на квартирний облік та дати зняття останнього обліку минуло 3 роки. Протягом 3 (трьох) років у суб`єкта владних повноважень не виникало питань щодо достовірності відомостей, які були зазначені ОСОБА_1 у заяві про взяття його на квартирний облік.

Суд вкотре акцентує увагу на тому, що спірне рішення прийнято на підставі пункту 5 частини 2 статті 40 ЖК Української РСР, проте в ході розгляду справи відповідачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження надання позивачем неправдивих відомостей та/або вчинення службовими особами неправомірних дій із постановки ОСОБА_1 на квартирний облік (службові перевірки, наявність відкритого кримінального провадження, тощо).

Окрім цього суд враховує, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи довічно та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII) учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Згідно статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частинами 1, 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення №1, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини 2статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, пункт 36, від 01.07.2003, яке, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті спірного рішення №1 дотримано не було.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення №1 не відповідає критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України.

Приймаючи до уваги те, що рішення Комісії з розгляду заяв щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб №4/3 від 24.06.2022 про скасування рішення про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб від 20.02.2019 прийнято на підставі рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №177 від 16.06.2022 та, з огляду на те, що судом в ході розгляду справи встановлено не відповідність останнього критеріям, які регламентовані частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення №2 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Наведене, у свою чергу, зумовлює висновок суду про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення про взяття позивача та членів його родини на квартирний облік з 07.02.2019 (дата взяття на квартоблік рішення від 05.02.2019 №120) шляхом прийняття рішення з правом першочергового одержання житла за пільгою військовослужбовців та виплатити грошову компенсацію.

З приводу вимог ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю суд вказує, що згідно із частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз наведеної правової норми дає суду підстави сформувати висновок про те, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком.

Отже, зважаючи на викладене суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю в порядку частини 1 статті 382 КАС України, адже відсутні підстави стверджувати про ухилення відповідача від виконання рішення суду.

Абзацом 2 частини 5 статті 139 КАС України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а матеріали справи не містять в собі доказів понесення сторонами судових витрат, з огляду на що відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №177 від 16.06.2022, яким ОСОБА_1 знято з квартирного обліку.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду заяв щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб №4/3 від 24.06.2022 про скасування рішення про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб від 20.02.2019.

4. Зобов`язати Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області прийняти рішення про взяття ОСОБА_1 та членів його родини на квартирний облік з 07.02.2019 (дата взяття на квартоблік рішення від 05.02.2019 №120) шляхом прийняття рішення з правом першочергового одержання житла за пільгою військовослужбовців та виплатити грошову компенсацію.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 23.05.2023.

Суддя Кушнова А.О.