Справа № 580/6029/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року справа № 580/6029/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу заборгованості по додатковій доплаті до грошового забезпечення під час карантину пропорційно відпрацьованому часу за період з 12.03.2020 по 30.09.2022 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Про Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни»;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по додатковій доплаті до грошового забезпечення під час карантину пропорційно відпрацьованому часу за період з 12.03.2020 по 30.09.2022 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Про Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2,. та протягом 30 днів з дня його відміни».

В обґрунтування позовних вимог позивач указує, що працюючи в патрульній поліції, як поліцейський, виконуючи обов`язки, здійснював роботу в період карантину (забезпечував життєдіяльність населення, забезпечував правопорядок і безпеку громадян), а отже має право на отримання доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Однак відповідач у спірному періоді протиправно не нарахував та не виплатив таку доплату.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що оскільки Постанова №375 була прийнята 29.04.2020, проте порядок використання бюджетних коштів, виділених на здійснення доплат в період дії карантину, на той час ще не був розроблений, а відповідно проведення таких додаткових доплат поліцейським не проводилося до прийняття Постанови № 485, якою затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я. Відповідач вказує, що враховуючи те, що доплати, визначені пунктом 2 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного бюджету, а також те, що позивачу здійснена доплата за період березень грудень 2020 року та за січень лютий 2021 року, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину. Також зазначає, що позивач пропустив встановлений строк звернення до суду.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Згідно із витягом з послужного списку позивача ОСОБА_1 з 21.12.2015 по теперішній час проходить службу в органах Національній поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.12.2015 № 30 о/с позивач призначений на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Наказом Департаменту від 24.03.2016 № 56 о/с позивач призначений на посаду поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Черкасах Департаменту патрульної поліції.

Наказом Національної поліції України від 21.06.2016 № 511 позивач призначений на посаду поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції.

Наказом Національної поліції України від 08.12.2017 № 1265 позивач призначений на посаду поліцейського роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту від 14.03.2019 № 177 о/с позивач призначений на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту від 13.12.2021 № 1764 о/с позивач призначений на посаду інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до розрахункових листів позивача додаткову доплату до грошового забезпечення, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, позивачу виплачено у період з березня 2020 року по лютий 2021 року включно, відомості щодо її виплати у період з березня 2021 по вересень 2022 року відсутні.

18.10.2022 позивач подав до Департаменту патрульної поліції рапорт, в якому просив повідомити відомості про виплату йому додаткової доплати, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України № 375, а у разі її нездійснення - нарахувати її та виплатити за період з 12.03.2020 по 30.09.2022.

Відповідач не надав позивачу відповіді на зазначений вище рапорт.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати доплати за період з 12.03.2020 по 30.09.2022, звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 29 квітня 2020 року № 342 (далі - Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» від 29 квітня 2020 року № 375 (далі - Постанова № 375) на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Згідно з п.п. 2-5 Постанови 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Отже, підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Позивач в період з 12.03.2020 по 30.09.2022 займав посаду поліцейського, посадовою інструкцією відповідно до займаної посади якого встановлено, що завданнями та обов`язками поліцейського є, зокрема:

- забезпечення реалізації задач патрульної поліції в межах завдань визначених Національною поліцією України;

- забезпечення ефективної охорони громадського порядку у публічних місцях, під час масових заходів.

- патрулювати в пішому порядку в місцях скупчення людей та/або підвищеної криміногенної обстановки з метою забезпечення публічної безпеки і порядку;

- реагувати на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на логістичний пристрій), а також самостійно виявляти правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- у разі необхідності надавати - невідкладну допомогу зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

- вживати заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе;

- припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;

- застосовувати заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- затримувати осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляти затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках) до підрозділів Національної поліції України.

Таким чином, посада, яку займає позивач, відповідає встановленим постановою Кабінету Міністрів України № 375 критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Як встановив суд та підтверджується матеріалами справи, відповідно до розрахункових листів позивача йому було нараховано та виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, у період з березня 2020 року по лютий 2021 року включно. Це свідчить про те, що позивач був включений до списку працівників для встановлення додаткової доплати на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, поліцейським, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Жодних належних доказів того, що умови служби позивача за спірний період відрізнялись між собою, відповідач не надав, а матеріали справи таких доказів не містять.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивач набув право на отримання спірної доплати за період: березень 2020 року вересень 2022 року включно.

Разом з тим, як встановив суд, позивачу було нараховано та виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, у липні 2020 року за березень червень 2020 року, у серпня 2020 року за липень 2020 року, у грудні 2020 року за серпень грудень 2020 року, а у липні 2021 року за січень та лютий 2021 року, що підтверджується розрахунковими листами, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги щодо нарахування та виплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 12.03.2020 по 28.02.2021 не підлягають задоволенню, оскільки за вказаний період відповідав здійснив позивачу таку виплату.

Відтак, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача в частині не нарахування та не виплати позивачу додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з 01.03.2021 по 30.09.2022.

Щодо доводів відповідача про те, що виплата доплати, передбаченої Постановою КМУ № 375, здійснюється за рахунок та в межах видатків державного бюджету, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» від 09 червня 2021 року № 588, відповідно до статті 36 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» здійснено розподіл бюджетних призначень, передбачених Міністерству фінансів у загальному фонді державного бюджету за програмою 3511380 Заходи, пов`язані з боротьбою з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками, шляхом передачі Міністерству внутрішніх справ частини бюджетних призначень у сумі 800000 тис. гривень та їх установлення, зокрема Національній поліції у сумі 679 261,3 тис. гривень (видатки споживання, з них оплата праці 572 520,2 тис. гривень) для здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Крім того, доводи відповідача щодо відсутності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення такої доплати суд вважає необґрунтованими, оскільки реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У рішенні по справі Кечко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Стосовно доводів відповідача щодо строку звернення до суду із даним позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України (у чинній редакції станом на дату розгляду справи) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, слід зазначити, що ч. 1 ст. 233 КЗпП України у вказаній редакції набрала чинності 19.07.2022 згідно із Законом № 2352-IX.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1/99-рп зазначено, що частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, до спірних правовідносин слід застосувати редакцію ст. 233 КЗпП України чинної станом на дату виникнення спірних правовідносин.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (станом на дату виникнення спірних правовідносин та чинної до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, до 19.07.2022 строк звернення із позовом про стягнення належної йому заробітної плати не обмежувався будь-яким строком, у зв`язку із чим у спірних правовідносинах тримісячний строк звернення до суду із даним позовом не застосовується, оскільки ст. 233 КЗпП України не має зворотної дії в часі. Крім того, суд встановив, що позивач 18.10.2022 звернувся до відповідача із рапортом щодо нарахування та виплати додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 375, однак не отримав відповіді на поданий рапорт. Таким чином, суд дійшов висновку, що звернувшись із цим позовом 06.12.2022, позивач не пропустив строк звернення до суду із зазначеним позовом.

Отже, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення), передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за період з 01.03.2021 по 30.09.2022.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» від 29.04.2020 № 375 за періоди: з 01.03.2021 по 30.09.2022.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову доплату до грошового забезпечення, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» від 29.04.2020 № 375, за період з 01.03.2021 по 30.09.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ