Справа № 400/11920/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 р. Справа № 400/11920/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ,
до відповідачів:1. Первомайського відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пров. Бебюш Капон, 16, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200, 2. Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ,
про:визнання дій протиправними та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Первомайського відділу Державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач 1), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ігнатюка Владислава щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №400/4033/20 від 14.01.2021 року;

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 400/4033/20 від 14.01.2021 року, виданого Миколаївським окрученим адміністративним судом.

Позовна заява залишалась без руху ухвалою від 03.12.2021 року.

Ухвалою від 28.12.2021 року суд поновив пропущений строк звернення до суду, відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст. 287 КАС України.

Ухвалою від 06.01.2023 суд залучив за клопотанням відповідача у справу співвідповідача Військову частину НОМЕР_1 (далі відповідач 2).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем вчинено протиправні дії, що полягають у винесені постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у відповідача не було підстав для її винесення. Так, позивач зазначає, що на його рахунок 28.08.2020 року надійшла від військової частини НОМЕР_1 сума 29 030,43 грн, однак ця сума стосується невиплаченої компенсації за невикористанні календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій і сплачена вона на виконання іншого рішення суду від 30.06.2020 року № 400/1633/20. Тому, виконавчий лист № 400/4033/20 від 14.01.2021 року залишається не виконаним.

Від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки боржником 10.08.2021 року надано копію відомості розподілу витрат Військової частини НОМЕР_1 та розрахункову відомість № 170 від 13.08.2020 року, згідно з якими позивачу (стягувачу) було перераховано кошти в сумі 29030,43 грн, тобто боржником виконано рішення суду № 400/4033/20. Тому, після стягнення з боржника виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів 05.10.2021 державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до ч. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

01.02.2021 року державному виконавцю було передано до примусового виконання виконавчий лист № 400/4033/20, виданий 14.01.2021 року Миколаївським окружним адміністративним судом про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.07.2019 року по 28.08.2020 року (395 днів) із розрахунку середньоденної заробітної плати 565,12 грн.

02.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 64334525 та направлено до відома та для виконання сторонам виконавчого провадження на адреси, що вказані в виконавчому листі. А також, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору.

22.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу та направлено до відома та для виконання сторонам виконавчого провадження на адреси, що вказані в виконавчому листі.

10.08.2021 року до відповідача 1 надійшли від боржника відомості розподілу виплат Військової частини НОМЕР_1 та розрахункова відомість № 170 від 13.08.2020 року, згідно яких ОСОБА_1 було перераховано кошти у сумі 29030,43 грн.

Після стягнення з боржника виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів 05.10.2021 року держаним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через фактичне повне виконання рішення.

Позивач не погоджуючись із вищезазначеними діями державного виконавця та вважаючи протиправною постанову про закінчення виконавчого провадження, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону № 1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 0 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному конанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження АСВП № 64334525 з виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду № 400/4033/20 від 14.01.2021 року винесена відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39, тобто як зазначено вище, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

В свою чергу, підставою для закінчення виконавчого провадження стало надходження до державного виконавця 10.08.2021 року за вх. № 11705 від боржника копії відомості розподілу виплат Військової частини НОМЕР_1 та розрахункової відомості № 170 від 13.08.2020. Тобто, саме з цих документів відповідач 1 дійшов висновку про виконання боржником рішення суду.

Суд дослідив документи, що стали підставою для прийняття відповідачем 1 спірної постанови та встановив, що у відомості розподілу витрат Військової частини НОМЕР_1 міститься інформація, що 28.08.2020 року ОСОБА_1 (позивач у справі та стягувач у виконавчому провадженні) виплачено 29030,43 грн., призначення платежу заробітна плата; з розрахункової відомості № 170 від 13.08.2020 вбачається, зокрема, що ОСОБА_1 нараховано до виплати 29472,52 грн. (з врахуванням податків і зборів) компенсація відпустки АТО.

При цьому, суд констатує, що позивачем не заперечується виплати йому суми 29030,43 грн., однак позивач зазначив, що ця сума виплачена йому як компенсація невикористаної відпустки учасника бойових дій.

З огляду на ці документи, суд робить висновок, що сума 29030,43 грн дійсно є компенсацією за невикористанні календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Тоді, як згідно п. 3 резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року у справі № 400/4033/20, суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.07.2019 року по 28.08.2020 року (395 дні) із розрахунку середньоденної заробітної плати 565,12 грн. На виконання цього рішення було видано 14.01.2021 виконавчий лист, що був підставою для відкриття виконавчого провадження АСВП № 64334525.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не перевірив та не встановив, що документи надані боржником не стосуються виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду № 400/4033/20 від 24.11.2020 року і відповідно виконавчого листа від 14.01.2021 року, виданого на виконання цього рішення суду.

Крім того, свідченням того, що ця сума 29030,43 грн. є саме виплатою як компенсації за невикористанні календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а не середнього заробітку за затримку цієї компенсації є саме рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/4033/20, яке винесено 24.11.2020 року і яким встановлено, що на виконання судового рішення по справі 400/1633/20 відповідачем здійснено виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій 28.08.2020 року та на час розгляду справи (24.11.2020 року) не виплачено середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Тоді як, платіж 29030,43 грн., який став підставою для закінчення виконавчого провадження № АСВП № 64334525 був здійснений відповідачем 28.08.2020 року, тобто раніше рішення суду у справі № 400/4033/20, в якому було встановлено невиплату цієї компенсації та за тією ж датою, яка є датою виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Тобто, платіж, який відповідач 1 вважає виконанням рішення суду від 24.11.2020 року у справі № 400/4033/20 проведений раніше дати винесення рішення і стосується виплати компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а не середнього заробітку за час затримки виплати цієї компенсації.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 400/4033/20 від 14.01.2021 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом, а тому ця постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що суд наділений повноваженнями скасовувати рішення органів державної виконавчої служби чи приватних виконавців. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 року у справі № 910/7310/20, в якій також, зауважила, що в цій ситуації ефективним засобом, здатним відновити право стягувача на примусове виконання остаточного судового рішення, є скасування постанови, оскільки після її скасування виконавче провадження в силу ч. 1 ст. 41 Закону підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного судового рішення.

При цьому, не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання протиправними дій головного державного виконавця Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Ігнатюка Владислава щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки права позивача порушені не діями відповідача1, а його рішенням.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 134, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Первомайського відділу Державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (пров. Бебюш Капон, 16, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200, ) та Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Скасувати постанову головного державного виконавця Первомайського відділу Державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.10.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 64334525 з примусового виконання виконавчого листа № 400/4033/20 від 14.01.2021 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.05.2023 року.

Суддя О.В. Малих