Справа № 280/6886/22
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 травня 2023 року Справа № 280/6886/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний,166 код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач (з урахуванням уточнень просить суд визнати протиправними та скасувати в повному обсязі податкові повідомлення-рішення від 01 вересня 2021 року № 0-0827 на суму 1116,25грн., та від 01 вересня 2021 року № 0-0827 на суму 1004,85 грн., винесені Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (ЄДРПОУ ВП 44118663, місцезнаходження: пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом всупереч приписам чинного законодавства застосована відсоткова ставка з податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб у розмірі 1,0 % хоча, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової нерухомості, яка у позивача складає 104,91 кв.м. Посилається на те, що відповідно до Рішення міської ради м. Запоріжжя №5 від 28 січня 2015 року про затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (зі змінами), відповідно до абзацу 1 підпункту 2.5.2 пункту 2.5 частини 2 Положення після слів за 1 кв. метр бази оподаткування доповнити словами за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме: квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів; будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів; різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/оудинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів. З урахуванням вищезазначеного вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_2 до адміністративного суду, поновлено їй процесуальний строк звернення до Запорізького окружного адміністративного суду із вказаним позовом та відкрито спрощене позовне провадження у справі №280/6886/22 та призначено розгляд справи без повідомлення сторін та призначення судового засідання.

30 грудня 2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№49347), в якому останній зазначає, що обчислення суми податку по об`єктам нерухомого майна, що належать позивачу здійснювалось відповідно до підпункту б підпункту 266.7.1. пункту 266.7. статті 266 ПКУ з урахуванням сумарно загальної площі квартир у розмірі 104,91 кв. метрів, пільги у розмірі 60 кв. метрів, відповідної ставки податку та розподілено пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості. Вказує, що винесені ГУ ДПС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення з дотриманням вимог статті 58 Податкового кодексу та не суперечать Наказу Міністерства фінансів України Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень- рішень платникам податків від 28 грудня 2015 року № 1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 21 липня 2017 року № 658. Просить у задоволенні позову відмовити.

24 січня 2023 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив, у якій останній зазначає про те, що рішення Запорізької міської ради №5 від 28 січня 2015 року , яким затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та рішення міської ради, якими внесені зміни до цього положення та якими встановлено нульову ставку податку для квартир, площа яких не перевищує 120 кв. м., є чинними та повинні застосовуватись у спірних в цій справі правовідносинах.

ОСОБА_3 є власником об`єктів житлової нерухомості:

- квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 49,7 кв.м, на підставі свідоцтва про право на спадщину, 4-144 від 27 січня 2010 року, виданим Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою;

- квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 55,21 кв.м, на підставі свідоцтва про право на спадщину, 4-146, від 27 січня 2010 року, виданим Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

Обставини щодо наявності у власності позивача вищезазначених об`єктів житлової нерухомості підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №7798697,71 від 18 жовтня 2021 року.

01 вересня 2021 року ГУ ДПС у Запорізькій області винесено відносно ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення форми Ф:

- №0-0827 від 01 вересня 2021 року, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які с власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 1116,25 гри.;

- №0-0827 від 01 вересня 2021 року, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 1004,85 грн.

ОСОБА_1 подано скаргу до ДПС України на податкові повідомлення-рішення від 01 вересня 2021 року.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги №4786/М/99-00-06-01-04-09 від 23 червня 2022 року скаргу залишено - без задоволення, а податкові повідомлення-рішення -без змін.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи підпункту 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням Запорізької міської ради від 28 січня 2015 року за №5 "Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)" затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

До вказаного Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого 28 січня 2015 року рішенням Запорізької міської ради №5 (надалі Положення про податок на майно), внесено зміни Рішеннями Запорізької міської ради від 30 червня 2015 року за №5, від 26 лютого 2016 року за №30, від 25 серпня 2016 року за №50, від 21 грудня 2016 року за №49, від 26 квітня 2017 року за №51, від 27 травня 2020 року за №49.

Відповідно до Положення про податок на майно, ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:

-квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів;

-будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів;

-різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири /квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів).

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, становить 1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового року), за 1 кв. метр бази оподаткування.

Приписами підпункту б пункту 266.1.2 статті 266 Податкового кодексу України, визначено платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб, а саме:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №7798697,71 від 18 жовтня 2021 року позивачу на праві приватної власності належать квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , загальною площею 104,91 кв. метрів. Відомості про інші речові права на об`єкти житлової нерухомості у реєстрі відсутні.

Тож, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у спірному періоді була власником об`єктів житлової нерухомості (квартир) загальною площею 104,91кв.м., що не перевищує 120 кв. м. Вказані обставини підтверджуються також контролюючим органом у розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо позивача та у відзиві на позовну заяву.

Відтак, згідно Положення про податок на майно до позивача має бути застосована нульова ставка податку, бо у нього наявні об`єкти житлової нерухомості (квартири) загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів.

Отже, суд приходить до висновку, що контролюючим органом застосована відсоткова ставка з податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб у розмірі 1,0 %, всупереч приписам чинного законодавства.

Також, суд звертає увагу на те, що станом на сьогоднішній день Рішення міської ради м. Запоріжжя №5 від 28 січня 2015 року про затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та №30 від 26 лютого 2016 року, якими встановлено нульову ставку податку для квартир площа яких не перевищує 120 кв. метрів, не скасоване, а відтак - є діючим нормативно-правовим актом України і повинне застосовуватись до правовідносин, які є предметом розгляду по даній справі.

Згідно позиції Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі №817/2019/17, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.

Крім того, суд також враховує висновок Верховного Суду викладений в постанові від 15 травня 2019 року у справі №825/1496/17, відповідно до якого, встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому податкові повідомлення-рішення №№0-0827, 0-0827 від 01 вересня 2021 року на загальну суму 2 121,10 грн., є протиправними та підлягають скасуванню.

З приводу доводів відповідача щодо необхідності залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропущенням нею процесуального строку звернення до суду із позовною за позовною суд зазначає наступне.

Позивачем при зверненні до суду із первинною позовною заявою подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Причини пропуску строку звернення до суду із позовною заявою, вказані у клопотанні, що слугувало підставою для поновлення ОСОБА_4 строку звернення до суду із позовною заявою та відкриття провадження в адміністративній справі № 280/6886/22.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 992,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01 вересня 2021 року № 0-0827 на суму 1116,25грн., та від 01 вересня 2021 року № 0-0827 на суму 1004,85 грн., винесені Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (ЄДРПОУ ВП 44118663, місцезнаходження: пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот сорок дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26 травня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов