Справа № 373/676/23
Суддя: Опанасюк І. О.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/676/23
Номер провадження 2-а/373/12/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, діючи як адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участі:

секретаря судових засідань Киришун Ю.В.,

представника позивача - адвоката Чичиркіна А.О.

розглянувши справу №373/676/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Представник позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить поновити пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою. Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії РАП № від 01 лютого 2023 року за ч.1 ст.122 КУпАП про накладення адміністративного правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 . Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП закрити. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати на отримання правової допомоги у сумі 5000 гривень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 квітня 2023 року позивачем було отримано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № від 01 лютого 2023 року: Львівська міська рада, 19 грудня 2022 року, водієм транспортного засобу AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 в 14 годин 21 хвилину, в м.Львів по вул.Коперника 38 здійснено зупинку, чим порушено пункт 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху затвердженою Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 в зоні дії знаку 3.34 Зупинка заборонена, інспектор з паркування ОСОБА_2 притягнув до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та наклав стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вважає, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він є належним користувачем транспортного засобу AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 , однак підстав вважати його водієм відсутні. Разом з викладеним зазначає, що дорожні знаки встановлені з порушенням Правил дорожнього руху, доказів, що саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 , здійснював зупинку в зоні дії знаку 3.34 зупинку заборонено не надано. В матеріалах справи відсутні, будь-які докази, що свідчили б про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУаАП.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Управління безпеки департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради надіслав на адресу суду клопотання про заміну неналежного відповідача у справі.

Ухвалою від 10 травня 2023 року було замінено неналежного відповідача у справі Управління безпеки департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на належного відповідача Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.

Після заміни відповідача, позивачем позовні вимоги до нового відповідача не змінювались.

Директором департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на адресу канцелярії суду було направлено відзив, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Розгляд справи просить провести без участі представника департаменту.

В подальшому представником позивача було подано заяву про розгляд справи без його участі.

Розгляд справи проводиться відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України в порядку письмового провадження.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками..

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

За правилами ст. 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виносячи оскаржувану постанову відповідач мав дотриматися вимог закону (ст. 283 КУпАП) і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи.

Відповідно до п.3.34 ПДР Зупинку заборонено, забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною 5 статті 279-1 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту доводів наведених в адміністративному позові, доказів, що саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 , здійснював зупинку в зоні дії знаку 3.34 зупинку заборонено не надано. В матеріалах справи відсутні, будь-які докази, що свідчили б про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУаАП.

Сам факт паркування транспортного засобу за вказаною адресою позивач не заперечує. Однак зазначає, що із матеріалів справи будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.11 КУпАП, окрім оскаржуваної постанови, не надано. Вказує, що 19 грудня 2022 року позивач правил дорожнього руху не порушував. 19 грудня 2022 року о 14 год. 21 хв. в м.Львів по вул.Коперника, як водій транспортного засобу AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 , зупинку в зоні дії дорожнього знаку п.3.34 ПДР зупинку заборонено не здійснював.

Особливостями розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлено статтями КУпАП. Так на інспектора з паркування не покладено обов`язку з`ясовувати всі обставини правопорушення. КУпАП встановлено призумпцію винуватості власника транспортного засобу, а призумпцію володіння транспортним засобом в момент вчинення правопорушення саме його законним володільцем (власником).

Разом з зазначеним у відповідності до ч.1 ст. 279-3 КУпАП, що особа звільняється від адміністративної відповідальності за порушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, зокрема: особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу чи особа яка керувала транспортним засобом не момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Будь-який із зазначених вище документів, стороною позивача до суду не надавалось.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач взагалі не обгрунтовує які саме перешкоди завадили особі, яка здійснила паркування транспортного засобу AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 звернутися із заявою до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення. Доказів які підтверджують, що 19 грудня 2022 року транспортний засіб AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 вибув з володіння ОСОБА_1 суду також не надавалось.

Європейський суд з прав людини у справі О`галлоран та Франсіс проти Сполученого Королівства постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З наданих фотографій, зроблених інспектором з паркування, транспортний засіб стоїть в зоні дії знаку зупинку заборонено, оскільки на фото знаку та на фото транспортного засобу видно ті самі нерухомі об`єкти, зокрема будівлі.

Посилання позивача, на те, що в справі мало місце порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з ненаданням позивачу можливості організувати свій захист та отримати ефективну юридичну допомогу також не знайшли свого підтвердження.

Суд не погоджується з доводами позивача, що винесення постанови без участі позивача обмежило його право на захист.

Право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чо оспорення останнього.

Згідно ч.5 ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, стаття 77 КАС України, зобов`язує і позивача підтверджувати доказами ті обставини, на які особа посилається в позовній заяві. Тобто, баланс доказування в адміністративній справі межує із тягарем доказування, з боку суб`єкта владних повноважень та обов`язком підтвердження доказами, обставин що на думку позивача свідчать про порушення його прав (в межах позовної заяви), що відображено в постановах ВС від 14.03.2018 (справа №760/2846/17) та від 14.02.2018 (справа 536/583/17).

Отже, оскільки той факт, що 19 грудня 2022 року о 14 год. 21 хв. в м.Львів по вул.Коперника, транспортний засіб AUDI Q7, д/н НОМЕР_1 , був припаркований в зоні дії дорожнього знаку п.3.34 ПДР зупинку заборонено підтверджено відповідачем та не спростовано позивачем. Фіксакція даного порушення проводилась в автоматичному режимі. Законодавцем передбачений порядок такої фіксації, який зокрема допускає оформлення протоколу без участі особи. Також, законодавцем, з метою уникнення помилок при притягненні особи до відповідальності, надано можливість спростувати факт порушення власником (водієм) правил дорожного руху, шляхом надання відповідних доказів та визначений відповідний термін (20 календарних днів).

Таким чином, не скориставшись цим правом, особа фактично визнає презумпцію допущеного нею порушення, на що вказав представник відповідача у відзиві в контексті рішень ЄСПЛ «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 та «Фальк проти Нідерландів» від 19.10.2004.

В будь якому випадку, не скориставшись досудовим порядком вирішення спірних правовідносин, особа має право звернутись до суду і відновити порушене (оспорюване) право. В такому випадку, як зазначалось вище, докази що стосуються предмету позову, подаються суду.

Належних та допустимих доказів у підтвердження обставин, на які вказує позивач, суду надано не було.

В даному випадку, суд вважає аргументи позивача непереконливими, а позовні вимоги не доведеними, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В силу ч.4 ст.250 КАС України, судове рішення не проголошувалось.

Суддя І.О. Опанасюк