Справа № 532/361/23
Суддя: Мороз Т. М.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т.М.,

секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Штаферун Володимира Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

27.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.02.2023 року серії БАД №356006, винесену старшим інспектором ВМАЗ УПП в Полтавській області Департамента патрульної поліції Штаферун Володимиром Володимировичем щодо накладення на нього штрафу у розмірі 1190,00 грн за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та стягнути з відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова незаконна та необґрунтована, оскільки не містить посилань на будь-які докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, окрім слів «відео з б/к PROCTC RO2». Будь-яких відеозаписів як доказів по справі відповідач ОСОБА_1 не продемонстрував. Зазначив, що відповідачем не вчинено всі передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення процесуальні дії для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин щодо начебто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Дужик В. О. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом з номерними знаками, які закриті сторонніми предметами (ймовірно декоративна решітка чорного кольору), чим порушив п.п. 2.9.В ПДР України. На відео з бодікамери поліцейського PROTCT RO2 позивач не заперечує наявність декоративної сітки на номерних знаках транспортного засобу. Проте говорить поліцейським, що її наявність не перешкоджає ідентифікації номерних знаків з відстані 20 м. Однак ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає окремі склади адміністративного правопорушення, а саме керування або експлуатація транспортного засобу з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів. Також вказала, що до постанови додається відео з боді камери PROTCT RO2, на якій зафіксовано факт вчинення правопорушення, що слугує беззаперечним доказом вини позивача. На відео з боді камери поліцейського зафіксовано порушення позивачем п. п. 2.9.В ПДР України (а. с. 34-38).

Крім цього, представник відповідача зазначила, що на місці розгляду справи позивача ОСОБА_1 було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації. На місці під час розгляду справи від позивача жодних заяв та клопотань не надходило, в тому числі і про залучення дипломованого юриста. Відтак, поліцейський законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та дотримався всіх передбачених чинним законодавством процедур розгляд справи про адміністративне правопорушення (а. с. 38-39).

Щодо вимоги про стягнення судових витрат представник відповідача вказала, що витрати в сумі 5 000 грн за надання адвокатських послуг по справі не охоплюється поняттями обґрунтованості та пропорційності щодо предмета спору. Крім цього до позову не додано ніяких підтверджуючих документів щодо наданих правничих послуг (а. с. 39-40).

Таким чином, представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України прохала відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28.02.203 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.04.2023 року замінено первісного відповідача Головне управління Національної поліції в Полтавській області на належного відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Представник позивача, адвокат Галушко С. С., в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними в справі матеріалами. Позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Відповідач, старший інспектор ВМАЗ УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Штаферун В. В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Прохав відмовити у задоволенні позовних вимог повністю та врахувати при прийнятті рішення відзив та докази, які містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Дужик В. О. в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву прохала розглядати справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 19.02.2022 року відповідачем, старшим інспектором ВМАЗ УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Штаферуном В. В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 356006 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1190 грн. У постанові зазначено, що 19.02.2023 року о 15 год. 41 хв. в м. Полтава по вул. Сінна, 18 ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, номерний знак НОМЕР_1 , з номерними знаками, які закриті сторонніми предметами (ймовірно декоративна решітка чорного кольору), чим порушив п.п. 2.9 В ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (а. с. 10).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху України, що затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

Згідно із п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

З доданого до відзиву відеозапису вбачається, що на номерному знаку транспортного засобу позивача Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 , була встановлена захисна сітка чорного кольору (а. с. 41).

Проте суд звертає увагу, що диспозиція статті за яку позивача притягнуто до адміністративної відповідальності передбачає саме керування транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Тобто визначальним є саме факт перешкоджання чи ускладнення ідентифікації номерного знаку, а не сама наявність сітки на ньому.

Під час дослідження відеозапису, наданого відповідачем, судом встановлено, що наявність сітки не заважає чіткому відображенню та ідентифікації номерного знаку автомобіля ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам законодавства.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 132 та частин 1 - 4 ст.134 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 536,80 грн, а тому, оскільки позов задоволено, вказані судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Крім цього, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано ордер на надання правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги № 25 від 24.02.2023 року (а. с. 14).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем не було подано до суду документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, що були оформлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим у решті вимог про стягнення судових витрат необхідно відмовити.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Штаферун Володимира Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 356006 від 19.02.2023 року, винесену старшим інспектором ВМАЗ УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Штаферун Володимиром Володимировичем щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1190,00 грн за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

В решті вимог про стягнення судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Кобеляцький районний суд Полтавської області до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Штаферун Володимир Володимирович, службова адреса: с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2-В Полтавського району Полтавської області, поштовий індекс 37950;

відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, поштовий індекс 03048, .

Суддя