Справа № 520/6631/22
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 р.Справа № 520/6631/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Браславської О.А.,

представника відповідача - Іващенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/6631/22

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час його вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про застосування до працівників Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» від 22.07.2022 № 422 в частині застосування до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «По особовому складу» від 03.08.2022 № 978 о/с;

- поновити інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , на посаді з 03.08.2022;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03.08.2022 по день набрання рішенням суду про поновлення законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебував на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції 23.05.2022 за №№ 2402еп, 2406еп було отримано листи із другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтаві з приводу надання інформації щодо працівників Управління патрульної поліції, які 20.03.2022 року перебували на службовому транспортному засобі TOYOTA PRIUS, реєстраційні номери 3607.

Відповідно до інформації, викладеної у вказаних листах, встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 21.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, щодо можливого викрадення працівниками Управління патрульної поліції майна фізичної особи підприємця «ОСОБА_5» з приміщення магазину « Lynch », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану. У зв`язку з зазначеним, вказані обставини стали підставою для проведення службового розслідування.

Наказом начальника Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП від 31.05.2022 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію, наказом Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП від 14.06.2022 №161 продовжено строк проведення службового розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією було складено висновок службового розслідування від 29.06.2022 року, проведеного з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, пов`язаних зі здійсненням другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідування, про що внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 21.03.2022, про можливе скоєння окремими працівниками управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, затвердженого начальником управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції 29.06.2022 року.

Так, зазначеним висновком, зокрема, встановлено, що згідно частини шостої статті 20 Дисциплінарного статуту, порушити перед начальником ДПП клопотання про притягнення інспекторів взводу №1 роти №2 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; копію затвердженого висновку службового розслідування скерувати до ДПП для порушення питання перед старшим прямим керівником, наділеним правом накладати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відносно інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Турманідзе Д.З., згідно п.7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, на виконання вимог пп.2 п.9 розділу VI, пункту І розділу VIІ Порядку проведення службових розслідувань та наказу Національної поліції України «Про затвердження переліку посад керівників Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень» від 04.10.2018 року №929.

З урахуванням порушень, які були встановлені дисциплінарною комісією та відображені у висновку службового розслідування, затвердженого 29.06.2022 року, начальником Департаменту патрульної поліції було видано наказ від 22.07.2022 № 422 про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень, згідно якого, зокрема, наказано за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 24, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної ч.1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 та 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, абз. 2 - 4 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, пп. 1, 6 та 10 п. 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 22.11.2018 №5217, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

При цьому, судом зі змісту зазначеного наказу встановлено, що такі дії підривають авторитет Національної поліції та вказують на недотримання Присяги працівника поліції, а також в умовах повномасштабного вторгнення російської федерації і проведення військових дій стосовно України, масових злочинів проти українського народу є проявом негідної поведінки, оскільки дискредитують звання поліцейського й негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції України.

Зазначене дисциплінарне стягнення було реалізовано 03.08.2022 року наказом Департаменту патрульної поліції №978 о/с.

Не погоджуючись із вищевказаними наказами відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані наказі обґрунтовані та прийняті відповідачем на підставі вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини у даній справі врегульовані Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут НПУ), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року №1355/32807 (далі Порядок №893).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктами 1-3 ч.1 ст. 38 Закону № 580-VIII передбачено, що поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов`язаних із: рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій; безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення: припиненням злочину, що загрожую життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні.

Згідно з частиною 2 ст.38 Закону № 580-VIII проникнення поліцейського до житла чи іншого володіння особи не може обмежувати її права користуватися власним майном.

Частиною 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179).

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу І Правил № 1179 ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Крім того, абз. 2 - 4 п. 1 розділу І Правил № 1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами: поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканість; недоторканність житла; на свободу думки і слова; на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, peзyльтaтaми своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 21.04.2022 № 2212-IX та від 17.05.2022 №341/2022) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Крім того, ст.16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Колегія суддів зазначає, що частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Так, абзацами 1, 2, 3, 7, 8, 10 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України віл 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила) визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку: дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Так, згідно зі ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Колегія суддів зазначає, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Судова колегія зазначає, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Крім того, згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Судова колегія зазначає, що перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Так, звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Відповідно до ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Так, згідно з пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Так, згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Колегія суддів зазначає, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Так, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Відповідно до п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Судова колегія зазначає, що до строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Так, службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно із ч.12 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі висновків службового розслідування позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за допущення порушень службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 24, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної ч.1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 та 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, абз. 2 - 4 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, пп. 1, 6 та 10 п. 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 22.11.2018 №5217, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту.

Як вбачається з матеріалів справи, дисциплінарною комісією встановлено, що згідно дислокації сил та засобів встановлено, що в період часу з 08:00 20.03.2022 по 08:00 21.03.2022 несення служби на службовому транспортному засобі ТОYОТA PRIUS, реєстраційні номери 3607, здійснював наряд № К-0031, до складу якого входив інспектор взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Турманідзе Д.З.

Судом встановлено, що зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування викладених обставин 16.06.2022 був опитаний позивач, який зазначив, що нічого не може пояснити з причин того, що не розуміє суті та предмету службової перевірки/розслідування.

Крім того, дисциплінарною комісією вказано, що зазначені пояснення малоінформативні, 20.06.2022 позивачеві було повторно роз`яснено підстави проведення службового розслідування, запропоновано надати пояснення, а також забезпечено безперешкодне ознайомлення з матеріалами службового розслідування, в тому числі переглянути відеозаписи з камери відеоспостереження, розташованої на фасаді будівлі магазину. Проте, позивач відмовився від надання пояснень, мотивуючи таку поведінку наданням попереднього пояснення від 16.06.2022, які доповнень не мали. Також, відповіді на уточнюючі питання члена дисциплінарної комісії - старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо обставин події за його участю 20.03.2022 не надав. Тому відмова в наданні пояснень позивача свідчила про небажання сприяти проведенню службового розслідування шляхом надання будь-яких пояснень/відомостей. Про дані факти складено акт про відмову від надання пояснень (матеріалів) або виконання вимог (№787вн41/14/01-2022 від 20.06.2022).

Так, відповідно до ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIIІ (далі - Дисциплінарний статут) передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що взявши до уваги вищевказані положення, дисциплінарна комісія вважала, що позивач, не надаючи пояснення щодо обставин події, не сприяв проведенню службового розслідування.

Крім того, підпунктами 1, 6 та 10 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 22.11.2018 № 5217, з якою позивач ознайомлений 18.02.2019, передбачено, що інспектор поліції під час несення служби зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; поважати та дотримуватись прав та свобод людини і громадянина, обмежувати їх у спосіб та у випадках, що встановлені законом; професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо, самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції.

Як встановлено судовим розглядом, опитаний в ході службового розслідування заступник начальника управління - начальник відділу чергової служби УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Приходько І.В. пояснив, що 20.03.2022 перед початком несення служби спільно з керівництвом, особовому складу батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП проведено інструктаж щодо професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, а також неухильного дотримання службової дисципліни. В ході проведення службового розслідування опитуваному стало відомо про здійснення ТУ ДБР досудового розслідування, про що внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 21.03.2022, про можливе скоєння злочину працівниками УПП в Харківській області ДПП, до числа яких входив позивач. Зокрема, вказані поліцейські з 20.03.2022 по теперішній час про можливі обставини проникнення та вилучення речей (взуття) з магазину « LYNCH », розташованого за адресою: АДРЕСА_3, не доповідали.

Коелгія суддів зазначає, що Дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування зазначено, що відповідно до копії протоколу огляду речей від 23.03.2022, складеного старшим оперуповноваженим ТУ ДБР у місті Полтава старшим лейтенантом Безлюдним І.О. та який долучений до листа ГУ ДБР з дислокацією у місті Харкові (від 23.05.2022 № 2402еп), зафіксовано огляд оптичного носія інформації CD-R ТМ «VERBATIUM», об`ємом 700 Mb, на якому містяться відеозаписи з камери відеоспостереження, розташованої на фасаді будівлі магазину « LYNCH » за адресою: АДРЕСА_3.

Крім того, комісією зазначено, що більш детальним переглядом відеозапису (назва файлу: ІМ0 6176, oб`єм файлу: 443 МB (464 889 813 байт), тривалість 00:25:03, початок відеозапису 12.18.22 22.03.2022), а також відеозапису (назва файлу: ІМ0 6167, об`єм файлу: 174 МБ (183 268 969 байт), тривалість 00:09:46, початок відеозапису 14.36.59 22.03.2022) дисциплінарною комісією встановлені фрагменти подій в певні часові проміжки, де в кадрах неодноразово фігурує позивач та підтверджує цим свою участь у неприпустимих для працівників поліції протиправних діях.

Судовим розглядом встановлено, що за поданим запитом від 01.06.2022 № 2220вн/41/14/02-2022 до другого слідчого відділу ТУ ДБР отримано частину копій матеріалів кримінального провадження №0000179 від 21.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, зокрема протокол допиту потерпілого - ОСОБА_5 , 31.03.2022 складений старшим оперуповноваженим ТУ ДБР у місті Полтава старшим лейтенантом ОСОБА_6 , зі змістом якого вбачаються наступні показання: з 2019 року ОСОБА_5 займається підприємницькою діяльністю з виготовлення та продажу чоловічого взуття під торговою маркою «LYNCH». ОСОБА_5 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 18.04.2019. З метою реалізації чоловічого взуття під торговою маркою « LYNCH », ОСОБА_5 здійснюється оренда нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . Вказане приміщення розташоване на першому поверсі та обладнане камерами відеоспостереження та датчиками руху, крім того, одна з камер відеоспостереження знаходиться на фасадній частині приміщення, а саме перед входом до магазину. Так, у поясненнях вказано, що 24.02.2022 після вторгнення окупаційних військ на територію України підприємницьку діяльність ОСОБА_5 не здійснював. Вказане приміщення магазину залишилось зачинене та поставлено під охорону, у магазині залишились взуття та інше майно, яке належить ОСОБА_5 , як товар. Точну дату останній не пам`ятає, але після чергового бомбардування міста Харкова, зокрема центральної частини міста, у будівлі, в якій розташований магазин, були вибиті всі вікна та частково зникло електропостачання. У зв`язку з великим ризиком для життя ОСОБА_5 не зміг вивезти своє майно з магазину. В подальшому, 20.03.2022 приблизно о 12:40 ОСОБА_5 на телефон почали приходити повідомлення від системи охорони магазину у зв`язку зі спрацюванням датчиків руху. При перегляді записів з камер відеоспостереження, ОСОБА_5 побачив, що до приміщення магазину зайшли особи у формі поліції, через деякий час винесли та поклали до свого автомобіля TOYOTA PRIUS, викрадене в магазині взуття та поїхали. Приблизно о 14.40 вказані співробітники поліції на службовому автомобілі повернулись до магазину ОСОБА_5 та ще раз вчинили крадіжку майна останнього, поклавши у пакет чорного кольору винесли з магазину, після чого поїхали на службовому автомобілі. За вказаним фактом ОСОБА_5 вирішив звернутись до ДБР тому, що вважає, що дані факти недопустимі для співробітників правоохоронних органів України. В подальшому, 21.03.2022 ОСОБА_5 на мобільний телефон надійшов дзвінок з номеру телефону НОМЕР_2 , чоловік який телефонував, представився співробітником поліції та попросив ОСОБА_5 не писати заяву за фактом крадіжки співробітниками поліції, вказану розмову ОСОБА_5 записав для власного користування та надав записану на CD-R диск для приєднання до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до рапорту інспектора роти № 5 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Яковенко І.О., яка тимчасово відряджена до відділу зв`язку та телекомунікацій УПП в Харківській області ДПП для виконання поточних завдань, встановлено, що 20.03.2022 працівники поліції, що є фігурантами в кримінальному провадженні, в тому числі позивач, портативні та автомобільні відеореєстратори, а також планшетний пристрій, не отримували.

Як вбачається з матеріалів справи, до матеріалів службового розслідування долучено копію довідки начальника відділу документального забезпечення УПП в Харківській області ДПП Стеценко В.В. про те, що згідно обліку вхідної кореспонденції до відділу документального забезпечення УПП в Харківській області ДПП в період часу з 20.03.2022 по 24.06.2022 рапортів, листів чи інших документів від працівників УПП в Харківській області ДПП чи інших посадових осіб, з приводу перебування поблизу з магазином «LYNCH», розташованого за адресою: АДРЕСА_3, та вірогідного проникнення до вказаного приміщення працівниками наряду № 0031, в складі якого перебував позивач, під час несення служби на службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не надходило.

Судовим розглядом встановлено, що дисциплінарною комісією у складеному висновку вказано, що згідно з відомостями, що містяться у інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено, що у період часу з 00:00 20.03.2022 по 00:00 22.03.2022 повідомлень зі скороченого екстреного виклику поліції « 102» з приводу подій за адресою: АДРЕСА_3, до територіальних підрозділів поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, не надходило. Однак, моніторингом мережі Інтернет в соціальній мережі «INSTAGRAM» виявлено критичну публікацію з розміщенням фотозображення, на якому міститься службовий автомобіль TOYOTA PRIUS, в напрямку якого рухався працівник поліції ( ОСОБА_7 ) у форменому одязі, при цьому у лівій руці знаходиться полімерний пакет чорного кольору, візуально видно, що у пакеті знаходиться майно. На вказаній публікації розміщено напис наступного змісту: «Сегодня бригада полиции ограбила мой магазин. Все снято на видео, в 102 сообщили, но реакции ноль».

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Присяга поліцейського зобов`язує вірно служити, дотримуватися законодавства, поважати права людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського. Авторитет поліції багато в чому пов`язується з авторитетом поліцейського, оцінкою його поведінки як у професійній сфері, так і поза межами його професійної (службової) діяльності. Поліцейський повинен докладати всіх зусиль, щоб, на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини, його поведінка була бездоганною.

Колегія суддів звертає увагу, що інститут Присяги поліцейського сам по собі призначений забезпечити дотримання публічним службовцем - поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності.

При цьому, у кореспонденції з частиною другою статті 18 Закону № 580-VIII інститут присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу вищенаведених норм, вбачається, що в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівники поліції повинні діяти на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що визначений законодавством. Вони повинні усвідомлювати значимість своєї місії, їх поведінка повинна зміцнювати та підтримувати довіру суспільства до Національної поліції України. Поліцейські зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв`язку з чим добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час виконання службових обов`язків, так і в поведінці у побуті. Дотримання бездоганної поведінки і безумовне виконання вимог чинного законодавства є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Судовим розглядом встановлено, що дисциплінарна комісія під час службового розслідування дійшла до висновку, що за результатом проведення службового розслідування, на підставі наявних матеріалів, встановлено, що в період часу з 12:21 по 14:46 20.03.2022 під час дії на території України режиму воєнного стану працівники поліції, до числа яких входив і позивач, за відсутності достатніх підстав для застосування превентивного поліцейського заходу, передбаченого п.п.1-3 ч.1 ст.38 Закону № 580-VIII проникли до володіння, а саме магазину « LYNCH », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки винесли без дозволу власника фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 майно, чим грубо порушили права та інтереси вказаної особи, що стало підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000179 від 21.03.2022, а також, призвело до набуття громадського резонансу в соціальних мережах, що підриває авторитет Національної поліції України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновок службового розслідування, складений і стосовно позивача містить в собі опис та дослідження обставин скоєного позивачем дисциплінарного проступку, котрий охоплював сукупність реально існуючих фізичних вчинків, які суперечать інтересам служби, вчинені ним самостійно та за відсутності будь-якого впливу.

Судова колегія звертає увагу, що позивачем або представником позивача зазначених обставин під час розгляду справи спростовано не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку всебічно, повно та об`єктивно дослідила та встановила обставини діяння позивача як поліцейського із одночасним вірним встановленням його сутності.

Також, колегія суддів зазначає, що доказів порушення порядку проведення службового розслідування позивачем до суду не надано.

Щодо доводів позивача про те, що службове розслідування, за результатами якого його було притягнуто до такого виду дисциплінарної відповідальності як звільнення з поліції, було проведено у зв`язку із внесенням 21.03.2022 за №0000179 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, до скоєння якого можуть бути причетні працівники УПП в Харківській області, а також того, що оскільки роль позивача та його правовий статус у кримінальному провадженні №0000179 від 21,03.2022 не визначена, а вина не доведена судом, тому його звільнення з поліції є передчасним, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що інформація, яка надійшла з другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтаві щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 21.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України щодо можливого викрадення працівниками УПП майна фізичної особи підприємця «ОСОБА_5» з приміщення магазину « Lynch », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану була лише підставою для призначення службового розслідування з підготовкою відповідного наказу.

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з поліції позивача відбулось на підставі встановлених під час проведеного службового розслідування фактів щодо вчинення дисциплінарного проступку, який дискредитує звання працівника поліції. При цьому, зі змісту висновку службового розслідування встановлено, що правовий статус позивача у відповідному кримінальному провадженні не мав впливу на рішення дисциплінарної комісії під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не оспорюються обставини перебування у складі екіпажу патрульної поліції, який у період з 12:21 год. по 14:46 год. перебував біля магазину «Lynch», розташованого за адресою: АДРЕСА_3, на службовому транспортному засобі TOYOTA PRIUS, реєстраційні номери 3607.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 24, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної ч.1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 та 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, абз. 2 - 4 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, пп. 1, 6 та 10 п. 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 22.11.2018 №5217, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку та з огляду на те, що наслідки проступку фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про застосування до працівників Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» від 22.07.2022 № 422 в частині застосування до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, з огляду на його правомірність.

Щодо іншої частини позовних вимог колегія суддів зазначає, що оскільки останні є похідними від першої позовної вимоги, то з огляду на висновки суду у даній справі задоволенню також не підлягають.

Крім того, щодо доводів представника відповідача щодо пропущення позивачем строку на звернення до суду з даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачено можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із строками, визначеними в ч.2 та ч.5 ст.122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до адміністративного суду у справах щодо оскарження поліцейським застосованого до нього у період дії воєнного стану дисциплінарного стягнення, утому числі у виді звільнення зі служби в поліції, є 15-денний строк, установлений в ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, перебіг якого розпочинається з дня ознайомлення поліцейського з відповідним наказом.

Приймаючи до уваги обставини спору, що виник між сторонами, враховуючи обґрунтування позивача, викладені у поданій до суду відповіді на відзив, та подані докази на підтвердження обставин, зазначених в позовній заяві, колегія суддів пгоджується з висновком суду першої інстанції про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, що є підставою для його поновлення.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 520/6631/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 26.05.2023 року