Справа № 240/11963/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

24 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/11963/23

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиплати йому заборгованості пенсії за рішенням суду від 07.09.2021 у справі №240/9205/21 за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у сумі 200523 грн.

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його користь заборгованість з виплати пенсії за рішенням суду від 07.09.2021 у справі №240/9205/21 за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у сумі 200523 грн.

Ухвалою від 08.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання до суду примірника уточненої позовної заяви (та примірник для відповідача), у якій слід уточнити позовні вимоги, викладені відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивачу слід чітко розмежувати чи має місце новий спір (який саме, чим зумовлений і коли виник) чи позивачем подається заява (не позовна заява) в порядку ст.383 КАС України щодо протиправної бездіяльності відповідача на виконання вказаного рішення суду.

На усунення недоліків позовної заяви позивач надав уточнену позову заяву, в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиплати йому заборгованості пенсії за рішенням суду від 07.09.2021 у справі №240/9205/21 за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у сумі 200523 грн.

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його користь заборгованість з виплати пенсії за рішенням суду від 07.09.2021 у справі №240/9205/21 за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 у сумі 200523 грн.

Отже, позивач вважає, що у даному випадку має місце новий спір.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ст. 378 КАС України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом),- може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення. Питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Так само, відповідно до ст. 378 КАС України, з метою належного виконання судового рішення, передбачено можливість заміну способу його виконання.

Суд зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Зокрема, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст.382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Так само, заміна способу виконання рішення суду не може тягнути окреме судове провадження.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18), яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Як вбачається із позовної заяви, позовні вимоги фактично зводяться до оскарження дій відповідача щодо неналежного, на думку позивача, виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 у справі №240/9205/21, яке набрало законної сили,, що полягає у невиплаті нарахованої за таким рішенням заборгованості пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2021 у розмірі 200523,00 грн.

Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що в даному випадку між сторонами не виникло нового спору, а має місце продовження тих самих спірних правовідносин, які були предметом спору у справі 240/9205/21, а тому вимоги позивача, заявлені ним в межах цієї справи слід розглядати не в порядку позовного провадження, а в порядку, визначеному статтями 382, 383 КАС України.

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Отже, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 р. у справі № 806/2143/1517 від 17.04.2019 р. у справі № 355/1648/15-а, від 21.08.2019 р. у справі №295/13613/16, від 22.08.2019 р. у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 р. у справі №802/1933/18-а.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі, а тому позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами необхідно повернути особі, яка подала позовну заяву.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Капинос