Справа № 480/4324/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 р.Справа № 480/4324/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2022, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, по справі № 480/4324/22

за позовом ОСОБА_1

до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 )

про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якій просив стягнути з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на його користь середній заробіток (грошове забезпечення) за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 23.12.2021 по 26.06.2022 у сумі 79 069, грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про стягнення середнього заробітку залишено без розгляду.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на передчасність висновків суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що остаточний розрахунок з позивачем в день звільнення проведений не був, тому ознайомлення з наказом про звільнення не є моментом, коли позивач дізнався про порушення свого права на своєчасний розрахунок при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом у цій справі.

03.10.2022 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву у цій справі залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 122 КАС України, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

03.10.2022 на виконання ухвали суду від 03.10.2022 представником позивача надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначає, що наказом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) від 22.12.2021 № 602-ОС позивача звільнено у запас та з 22.12.2021 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Проте, при звільненні з військової служби з позивачем не було проведено в повному обсязі остаточний розрахунок; відповідач лише 27.06.2022 виплатив позивачу належні йому кошти в сумі 68 488,60 грн (за мінусом військового збору 1,5%), що підтверджується випискою по рахунку АТ КБ "Приватбанк" від 27.06.2022. Саме з цього моменту, на думку позивача, має обраховуватися місячний строк звернення до адміністративного суду, що визначений ч. 5 ст. 122 КАС України.

03.10.2022 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції підсумував, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України. Суд зазначив, що моментом ймовірного порушення прав позивача є дата його ознайомлення з наказом № 602-ОС від 22.12.2021, натомість з позовом у цій справі позивач звернувся 04.07.2022.

Надаючи оцінку оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у ст. 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обмежується місячним строком з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, тобто з часу здійсненого повного розрахунку (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Судом також зауважено, що строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах про проходження публічної служби особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обмежується місячним строком з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, тобто з часу здійсненого повного розрахунку (частина п`ята статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вказана позиція відповідає позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 02.09.2022 у справі № 640/26290/20.

У даній справі ОСОБА_1 стверджує, що повний розрахунок в день звільнення 22.12.2021 з ним проведений не був, натомість був проведений з порушенням встановлених законодавством строків, а саме - 27.06.2022, тому саме з цієї дати, на переконання позивача, слід обчислювати встановлений законом строк звернення до суду. З позовом позивач звернувся до суду 04.07.2022 року, тобто в межах строку звернення до суду з позовом, визначеним ч. 5 ст. 122 КАСУ.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, Сумський окружний адміністративний суд вищевказані обставини не врахував, не надав належної оцінки зазначеним доводам позивача, не перевірив, коли з позивачем був здійснений повний розрахунок всіх належних йому при звільненні сум, оскільки саме з цієї дати слід обчислювати строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Отже, судом першої інстанції не було з`ясовано у повному обсязі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд дійшов передчасного висновку про порушення ОСОБА_1 передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України строку звернення до суду.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи §1 ст. 6 конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п. 59 рішення ЄСПЛ від 16.12.92 у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана ухвала вищевказаним вимогам не відповідає.

Таким чином, враховуючи зміст та характер спірних правовідносин, колегія суддів уважає, що ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам позивача щодо моменту обізнаності про порушення відповідачем його прав, у зв`язку з чим були зроблено передчасні висновки про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, наслідком чого стало порушення права позивача на судовий захист.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на це колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 по справі № 480/4324/22 скасувати.

Справу №480/4324/22 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про стягнення середнього заробітку - направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 25.05.2023 року