Справа № 276/543/23
Суддя: Бобер Д. О.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/543/23
Провадження по справі №2-а/276/13/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Бобра Д.О.,

за участю секретаря судового засідання: Свиридок А.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії АА№00006483 від 17.03.2023 її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень, оскільки відповідно до змісту постанови: 23.02.2023 о 16 год. 41 хв. за адресою М-21 км 148 + 972, Житомирська область відповідальна особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , допустила рух транспортного засобу DAF TE 95 XF 430, днз НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.038% (4.415 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Позивач вважає, що дана постанова складена з порушенням чинного законодавства, внаслідок чого є протиправною та підлягає скасуванню.

Позов мотивує тим, що у Постанові зроблено помилковий висновок про те, що перевезення здійснювалося транспортним засобом DAF TE 95 XF 430, днз НОМЕР_2 , оскільки вказаний транспортний засіб є тягачем, тоді як технічна конструкція тягача не передбачає перевезення вантажів без приєднаного до нього напівпричіпу. Відтак, висновок Відповідача про те, що загальна маса транспортного засобу DAF TE 95 XF 430, днз НОМЕР_2 , становила 44 415 кг, не відповідає дійсності, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію указаного транспортного засобу його повна маса становить 19 200 кг, а маса без навантаження 7 275 кг.

Зазначає, що в порушення вимог Додатка 1 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі Інструкція № 512) та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі Порядок № 1174) в оскаржуваній Постанові не міститься наступна інформація: дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; марка, модель, державний номерний знак спеціалізованого напівпричепа; категорія транспортною засобу, тип транспортного засобу, ширина, висота, довжина, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, а також в Постанові не зафіксований відображений на фотознімках з Сервісу перевірки адміністративних правопорушень напівпричіп SCHMITZ S 01, днз НОМЕР_3 , хоча такий обов`язок встановлено Порядком № 1174 і Інструкцією № 512. Не зазначення в Постанові вказаних вище даних є істотним порушенням з боку Відповідача, оскільки така інформація безпосередньо впливає на правильність визначення наявності в діях Позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Також, позивач вказує, що Постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничного допустимого навантаження транспортного засобу з інформацією про фактичне навантаження транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тонах. Крім того, наявність сертифікатів перевірки і відповідності на вимірювальний засіб, проведення його повірки, про які зазначено в Постанові, не може достеменно свідчити, що саме на час події він був повністю справний.

Позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії АА№00006483 від 17.03.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, провадження по справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 17.04.2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті направив до суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити. Відповідач у відзиві зазначає, що з системного аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Вказує, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 65, WAGA-WIM40, зав. № CRUA-11-VV, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94, що підтверджується сертифікатом відповідності № UA.TR.113-0748/03F-22 від 20.06.2022 та сертифікатом перевірки типу № UA.TR.113-0748-21 від 13.04.2021, щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі», копії яких надаються суду разом з цим відзивом на позовну заяву.

Також, відповідач вказує, що перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Згідно формули, зроблено розрахунки та встановлено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення: щодо постанови АА № 00006483 від 17.03.2023: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.038% (4.415 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Розрахунок:

*% перевищення = ((X факт X норм ? похибка пристрою)/X норм)*100%

*% перевищення = ((49350 кг 40000 кг 10%*49350 кг)/ 40000

кг)*100%=11.038%

При цьому доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП є автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Зазначені докази долучені до відзиву, зокрема: 1) фотографії транспортного засобу, в момент проїзду через автоматичний пункт (включно з номерними знаками транспортних засобів); 2) інформаційна картка автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформована автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем. Фотографії руху транспортного засобу через автоматичний пункт, також, містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у кожній постанові.

Відповідач також зазначає, що вимоги п. 22.5 ПДР України стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться в рух за допомогою тягача, тому дії, щодо винесення Постанови про адміністративне правопорушення Відповідачем є законними та обгрунтованими. Таким чином, постанова від 17.03.2023 серії АА № 00006483 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень № 1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає із слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії АА№00006483 від 17.03.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень.

Як вбачається із зазначеної постанови, 23.02.2023 о 16 год. 41 хв. за адресою М-21 км 148 + 972, Житомирська область зафіксовано транспортний засіб DAF TE 95 XF 430, днз НОМЕР_2 , відповідальна особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.038% (4.415 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон (а.сп. 48-49).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль DAF TE 95 XF 430, днз НОМЕР_2 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем та належить ОСОБА_1 , яка є фізичною особою-підприємцем та здійснює види економічної діяльності, пов`язаної з вантажним автомобільним транспортом (а.сп. 15-20).

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабміну України №30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено наступне порушення: Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку №1174).

Пунктом 15 Порядку №1174 передбачений перелік даних, які повинні міститися у метаданих, зокрема: про засоби вимірювальної техніки; місце фіксації; найменування автомобільної дороги; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу; за наявності відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, сформовані системою.

В силу ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що фіксація адміністративних правопорушень була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WAGA-WIM40 (а.сп. 48).

Згідно п.п.2,16 Порядку №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Таким чином, положення вищезазначених правових норм надають право посадовим особам Укртрансбезпеки використовувати інформацію технічного запису в якості доказу наявності або відсутності факту правопорушення, а зафіксована технічним засобом інформація може розцінюватися як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, основним доказом у приведених випадках є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.

Слід звернути увагу, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163, на підтвердження чого відповідачем надано копії сертифікату перевірки типу та сертифікату відповідності на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM40, дійсність яких позивачем не спростована (а.сп. 50-51).

Суд приходить до висновку, що подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються наданими відповідачем доказами, а саме інформаційною карткою габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, із зазначенням зафіксованих фактичних параметрів транспортного засобу, його ідентифікаційних ознак та фотофіксацією, зокрема, зафіксована загальна вага ТЗ - 49,35 т, визначено тип транспортного засобу з напівпричепом та зафіксовано порушення - перевищення вагових норм за параметром загальної маси ТЗ 11% (а.сп. 46-47).

Відомості інформаційної картки ГВК відповідають даним, зазначеним у оскарженій постанові, в якій наведені фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей -5 шт.; спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3797 мм, 2-3: 5669 мм, 3-4: 1294 мм, 4-5: 1306 мм; навантаження на вісь 1- 7847 кг, 2- 13616 кг, 3-8935 кг, 4- 9441 кг, 5 9516 кг; загальна маса 49350 кг.

Вказані докази спростовують доводи позивача про відсутність вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу Позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів, що свідчить про порушення Відповідачем порядку складення Постанови.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги (п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень №1174).

Допустима похибка вимірювання вагового комплексу складає 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16% щодо навантаження на осі, що передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування» (дивитися п.2.2 табл.2 по загальній вазі та табл.4 по осям).

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою: (Мфакт-Ммакс-10%*Мфакт )/Ммакс*100% (Де Мфакт фактична загальна маса транспортного засобу, зафіксоване в автоматичному режимі, Ммакс максимально допустима п. 22.5. Правил дорожнього руху загальна маса транспортного засобу).

Фактично зафіксоване 23.02.2023 перевищення навантаження на загальну масу транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склало 49350 кг замість 40000 кг максимально допустимих.

Таким чином, розрахунок відсоткового перевищення навантаження по загальній масі виглядає так: (49350 - 40000 - 10% *49350)/40000 * 100% = 11,038 %. Розмір відсотків 11,038%, отриманий в результаті даних розрахунків, відповідає зазначеному в постанові серії АА№00006483 від 17.03.2023.

Оскільки максимально допустима згідно п. 22.5. Правил дорожнього руху загальна маса транспортного засобу для вказаної дороги становить 40 т, то з урахуванням встановленого відсоткового перевищення навантаження по загальній масі (11,038%), перевищення загальної маси становить 4,415 т (40 т*11,038% =4,415 т), що також відповідає зазначеному в постанові серії АА№00006483 від 17.03.2023.

Надані позивачем докази не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, зафіксованої в автоматичному режимі, а отже, враховуючи, що сам по собі факт перевищення нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу, слід дійти висновку про правомірність оскаржуваної постанови.

При цьому, оскаржувана постанова містить всю необхідну інформацію, передбачену ст.283 КУпАП як Законом України, а саме інформацію: 1) про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; 2) транспортні засоби, які зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); 3) технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; 4) розмір штрафу та порядок його сплати; 5) правові наслідки, що настають у разі несплати штрафу, а також порядок оскарження постанови; 6) відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу; 7) адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Отже, подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові.

Так само, в оскаржуваній постанові, згідно вимог п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. №1174 (далі Порядок №1174), міститься інформація про виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні (44415 кг). Нормативні габаритно-вагові параметри в постанові зазначаються шляхом посилання на п.22.5 Правил дорожнього руху (Хнорм) та зазначаються у описовій частині постанови (при дозволеній максимальній фактичні масі 40 тон).

Крім того, необґрунтованими є посилання про невідповідність змісту постанови вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МІУ від 27.09.2021 №512, оскільки Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Винесена відповідачем постанова в повній мірі відповідають формі, затвердженій додатком 1 до Інструкції №512.

Стосовно вимог до змісту постанови необхідно керуватися виключно вимогами ст.283 КУпАП.

Відтак, у випадку, якщо Інструкцією передбачений порядок дій чи додаткові вимоги до рішення суб`єкта владних повноважень, не визначені законом та які ним безпосередньо не вимагаються, поведінка суб`єкта, який діє на виконання норм Конституції та законів України, не може бути поставлена під сумнів, а його рішення, зокрема, постанова, у випадку відповідності її Конституції України та законам України, не може бути скасована лише з міркувань, коли норми підзаконного акту передбачають інший порядок її оформлення.

В свою чергу, необґрунтованими є посилання позивача на порушення вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879 (далі Порядок №879) як на підставу для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до пункту 1 Порядку №879 його дія не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах.

Аналогічні висновки викладені в постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2023 по справі № 279/503/22, від 15.02.2023 по справі № 600/3794/22-а, від 23.02.2023 по справі № 283/424/22 та від 15.03.2023 по справі № 686/12805/22.

Крім того, суд звертає увагу, що наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022 додаток 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті №512 викладено у новій редакції, відповідно до якої в описовій частині постанови передбачено зазначення марки, моделі, державного номерного знаку транспортного засобу та не передбачено внесення даних про дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; марку, модель, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв; категорію транспортною засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі тощо.

Таким чином, на момент вчинення позивачем порушення 23.02.2023 та винесення відповідачем 17.03.2023 оскаржуваної постанови ні Інструкцією №512, ні додатком 1 до неї не передбачено обов`язкового зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, марки, моделі та державного номерного знаку напівпричепу, що спростовує доводи позивача про порушення відповідачем вимог вказаної Інструкції.

Крім того, позивач жодним чином не обгрунтовує та не надає доказів того, що не зазначення в оскаржувані постанові зображеного на фотознімку із Сервісу перевірки адміністративних правопорушень напівпричепа SCHMITZ S 01, д.н.з. НОМЕР_3 є істотним порушенням з боку відповідача, оскільки така інформація безпосередньо впливає на правильність визначення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Так, як вбачається з оскаржуваної постанови, відомостей із Сервісу перевірки адміністративних правопорушень та інформаційної картки ГВК відповідачем враховано фактичні параметри як транспортного засобу, так і напівпричепа, зокрема, кількість вісей, відстань між ними та навантаження на кожну вісь, рух транспортного засобу з напівпричепом 23.02.2023 о 16 год. 41 хв. через пункт габаритно-вагового контролю та їх номерні знаки зафіксовано на фотознімках, а також встановлено, що транспортний засіб (тягач) належить саме позивачу, яка відповідно до ст.14-3 КУпАП є відповідальною особою за рух транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Саме по собі не зазначення в постанові про накладення адміністративного стягнення марки, моделі та державного номерного знаку напівпричепу, що також не вимагається ні ст.283 КУпАП, ні додаток 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті №512, не спростовує факту допущення позивачем руху транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.038% (4.415 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, що підтверджується належними та допустимими доказами, наданими відповідачем.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а відповідачем відповідно до частини другої ст. 77 КАС України доведено правомірність оскаржуваної у цій справі постанови.

У п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України зазначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються, у відповідності до приписів ст. 134, 139 КАС України.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 14-3, 22, 23, 132-1, 213, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду за наслідками розгляду судом першої інстанції справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місце знаходження: м.Київ, вул.Антоновича, 51, .

Суддя Д.О. Бобер