Справа № 420/3968/23
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3968/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря Сініцина А.С.,

представника позивача Турлая С.В.,

представника відповідача Пангошак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХОВИК-97» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХОВИК-97» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці, в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21А) про коригування митної вартості товарів № UА500370/2022/000014/2 від 22.12.2022 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500370/2022/000111 від 22.12.2022 р. Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21 А).

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою митного оформлення випуску ввезених товарів до Одеської митниці було надано митну декларацію № 22UA07U6. Разом із митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості, декларантом подано документи. Відповідачем прийнято рішення про відмову в митному оформленні у вигляді Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500370/2022/000111 з таких причин: відповідно до ст.55 МК України прийнято рішення про коригування митної вартості. 22.12.2022 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UА500370/2022/000014/2.

Позивач, вважаючи, що рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є необґрунтованими та протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

16.03.2023 року за вх.№ЕС/2222/23 від представника Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 22UA07U6 від 21.12.2022. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД. На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 22UA07U6 від 21.12.2022 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2022/000014/2 від 22.12.2022, а саме: 1) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно п.6.1-6.3 умови по доставці товару зазначаються у рахунку-фактури, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) У наданому до митного оформлення коносаменті від 01.12.2022 № 1 містяться відомості щодо передоплати фрахту за чартер партією, проте, у наданих до митного оформлення документах, відсутні дані щодо здійснення передоплати за доставку вантажу, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 3) рахунок-фактура (інвойс) на перевезення вантажу від 18.11.2022 № 1811 за коносаментом № 1 та вантажний маніфест від 01.12.2022 б/н містять інші реквізити та печатки перевізників, що може містити ознаки підробки; 4) відповідно до п.7 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати страхування оцінюваних товарів, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 5)У копії митної декларації країни відправлення від 25.07.2022 № 22330100EX00241018 зазначений інший за номером та датою рахунок-фактура та містяться розбіжності у фактурній вартості. Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.03.2023 8 Крім того у копії митної декларації країни відправлення зазначений інший отримувач вантажу; 6) Надані до митного оформлення рахунок-фактура (інвойс) від 25.11.2022 №000726, сертифікат про походження від 30.11.2022 № 0967139 містять дані щодо іншого номеру рахунку-проформи, проте передоплата здійснена за заявленому рахунку-проформі. Це не дає змоги однозначно ідентифікувати партію задекларованого вантажу; 7)В ході здійснення візуального контролю поданих документів: договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 03.11.2022 № 03112022, рахунок-фактура (інвойс) від 25.11.2022 №000726, рахунок-проформа від 03.11.2022 № 2022-00266 виявлено розбіжності у підписах відповідальних осіб та мають ознаки цифрового редагування; 8) Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів від 03.11.2022 № 03112022 не містять підписів сторін, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки; 9) Наданий до митного оформлення прайс-лист виробника товару має дату пізнішу ніж рахунок-проформа, що може свідчити про можливу підробку; 10) Рахунок-проформа від 03.11.2022 № 2022-00266 містить печатку підприємства, яке не має відношення до зовнішньоекономічної операції.

27.03.2023 року за вх. № 9377/23 надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі.

31.03.2023 року за вх. №ЕС/2804/23 від представника Одеської митниці надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Заяви чи клопотання від сторін.

16.03.2023 року до суду від представника Одеської митниці надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

29.03.2023 року до суду від представника Одеської митниці надійшло клопотання про залучення наданого 16.03.2023 року Одеською митницею на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 про відкриття провадження у справі № 420/3968/23 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» відзив на позовну заяву ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» до матеріалів справи № 420/3968/23.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХОВИК-97» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 року Адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХОВИК-97» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 05 квітня 2023 року об 11:00 год.

05.04.2023 року відкладено розгляд справи на 04 травня 2023 року об 11:00 год.

04.05.2023 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 травня 2023 року о 12:00 год.

17.05.2023 року у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позовних вимог.

Обставини справи.

03.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХОВИК-97» (Покупець) та компанією КОЮНДЖУ ГРУП ДЖОРМАНІ ГМБХ (Продавець) укладено Договір № 03112022.

Згідно п.1 Договору, Продавець погоджується продавати різні соляні продукти, зазначені в рахунках-фактурах, а Покупець погоджується купляти їх.

Відповідно до п.2.1, 2.3 Договору, тип, кількість, ціна, умови поставки та вартість Товару узгоджується Продавцем і Покупцем і відображатимуться в рахунку-фактурі.

Якщо в рахунку-фактурі не погоджено інше положення Інкотермс, вартість товарів включає пакування та оформлення супровідних документів, гарантійне обслуговування.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що умови доставки та страхування за Договором визначаються Продавцем і Покупцем для кожної поставки в рахунку-фактурі відповідно до Інкотермс-2010. Якщо інше не обумовлено в рахунках-фактурах, сторони можуть домовитися про положення доставки EXW, FOB, FCA.

Відповідно до п.7 Договору оплата за доставлений товар здійснюється в доларах США. Покупець здійснюватиме 100% передоплати товару разом із замовленням.

Умови оплати товарів фіксуються в рахунках-фактурах для кожної окремої доставки.

15.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХОВИК-97» (Клієнт) та компанією RUGOAGRO LTD. укладено договір транспортної експедиції № 151122, предметом якого є надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу.

Для здійснення митного оформлення поставленого товару відповідно до Договору № 03112022 від 03.11.2022 року, декларантом ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» було подано до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби митну декларацію № 22UA07U6 для оформлення вантажу: Сіль технічна. У кількості 3000 тонн.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додавались документи, передбачені частиною 2 статті 53 МКУ, та інші товаросупровідні документи, а саме:

копія документу, що підтверджує якісні характеристики товару від 05.12.2022 року;

копія проформи-інвойсу від 03.11,2022 року № 2022-00266 (для здійснення передоплати вартості товару);

копія інвойсу від .25.11.2022 року № 000726 (про вартість товару);

копія коносаменту;

копія CARGO MANIFEST;

копія сертифікату про походження товару;

роздруківка, завірена банком, про здійснений SWIFT-переказу оплати вартості товару в сумі 109 500,00 доларів США;

копія інвойсу № 1811 для оплати вартості послуг з доставки товару в розмірі 180 000,00 доларів США на умовах передоплати;

копія договору№ 03112022 від 03.11.2022 року;

копія договору доручення № 114-ЮГЛ;

копія митної декларації країни відправлення від 25.11.2022 року

№ 22330100ЕХ00241018.

За результатами перевірки документів позивача було повідомлено Митницею, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно п.6.1-6.3 умови по доставці товару зазначаються у рахунку-фактури, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) У наданому до митного оформлення коносаменті від 01.12.2022 № 1 містяться відомості щодо передоплати фрахту за чартер партією, проте, у наданих до митного оформлення документах, відсутні дані щодо здійснення передоплати за доставку вантажу, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) рахунок-фактура (інвойс) на перевезення вантажу від 18.11.2022 № 1811 за коносаментом № 1 та вантажний маніфест від 01.12.2022 б/н містять інші реквізити та печатки перевізників, що може містити ознаки підробки;

4) відповідно до п.7 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати страхування оцінюваних товарів, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

5)У копії митної декларації країни відправлення від 25.07.2022 № 22330100EX00241018 зазначений інший за номером та датою рахунокфактура та містяться розбіжності у фактурній вартості. Крім того у копії митної декларації країни відправлення зазначений інший отримувач вантажу;

6) Надані до митного оформлення рахунок-фактура (інвойс) від 25.11.2022 №000726, сертифікат про походження від 30.11.2022 № 0967139 містять дані щодо іншого номеру рахунку-проформи, проте передоплата здійснена за заявленому рахунку-проформі. Це не дає змоги однозначно ідентифікувати партію задекларованого вантажу;

7) В ході здійснення візуального контролю поданих документів: договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 03.11.2022 № 03112022, рахунокфактура (інвойс) від 25.11.2022 №000726, рахунок-проформа від 03.11.2022 № 2022-00266 виявлено розбіжності у підписах відповідальних осіб та мають ознаки цифрового редагування;

8) Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівліпродажу товарів від 03.11.2022 № 03112022 не містять підписів сторін, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки;

9) Наданий до митного оформлення прайс-лист виробника товару має дату пізнішу ніж рахунок-проформа, що може свідчити про можливу підробку;

10) Рахунок-проформа від 03.11.2022 № 2022-00266 містить печатку підприємства, яке не має відношення до зовнішньоекономічної операції.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи виникнення сумніву щодо заявленої позивачем митної вартості товару, як підстави для витребування додаткових документів, відповідач зазначив:

1) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно п.6.1-6.3 умови по доставці товару зазначаються у рахунку-фактури, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) У наданому до митного оформлення коносаменті від 01.12.2022 року № 1 містяться відомості щодо передоплати фрахту за чартер партією, проте, у наданих до митного оформлення документах, відсутні дані щодо здійснення передоплати за доставку вантажу, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) рахунок-фактура (інвойс) на перевезення вантажу від 18.11.2022 року № 1811 за коносаментом № 1 та вантажний маніфест від 01.12.2022 б/н містять інші реквізити та печатки перевізників, що може містити ознаки підробки;

4) відповідно до п.7 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати страхування оцінюваних товарів, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

5) у копії митної декларації країни відправлення від 25.07.2022 року № 22330100EX00241018 зазначений інший за номером та датою рахунок-фактура та містяться розбіжності у фактурній вартості. Крім того у копії митної декларації країни відправлення зазначений інший отримувач вантажу;

6) надані до митного оформлення рахунок-фактура (інвойс) від 25.11.2022 року №000726, сертифікат про походження від 30.11.2022 № 0967139 містять дані щодо іншого номеру рахунку-проформи, проте передоплата здійснена за заявленому рахунку-проформі. Це не дає змоги однозначно ідентифікувати партію задекларованого вантажу;

7) в ході здійснення візуального контролю поданих документів: договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 03.11.2022 № 03112022, рахунок-фактура (інвойс) від 25.11.2022 року №000726, рахунок-проформа від 03.11.2022 № 2022-00266 виявлено розбіжності у підписах відповідальних осіб та мають ознаки цифрового редагування;

8) крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів від 03.11.2022 року № 03112022 не містять підписів сторін, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки;

9) наданий до митного оформлення прайс-лист виробника товару має дату пізнішу ніж рахунок-проформа, що може свідчити про можливу підробку;

10) рахунок-проформа від 03.11.2022 року № 2022-00266 містить печатку підприємства, яке не має відношення до зовнішньоекономічної операції.

Агентом з митного оформлення ТОВ "ЮНАЙТЕД ГЛОБАЛ ЛОДЖИСТИК" листом від 22.12.2022 року №229 повідомлено митний орган, що більше документів подаватись не буде.

22.12.2022 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2022/000014/2, яким митну вартість товару було скориговано до вищого рівня.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 0,301 дол. США/кг (МД від 30.10.2022 № UA500500/2022/039575, МД від 03.11.2022 №UA408020/2022/052145).

22.12.2022 року інспектором було складено Картку відмови № UA500370/2022/000111 в прийнятті митної декларації № 22UA07U6 від 21.12.2022 року у зв`язку з винесенням рішення про коригування митної вартості товарів.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч.ч.5-6 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.4-5 ст.54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Висновки суду.

Суд зазначає, що ч.2 статті 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

У постановах від 31.03.2015 року та від 02.06.2015 року (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомостей щодо ціни, що була сплачена за цей товар.

Так, згідно п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно п.6.1-6.3 умови по доставці товару зазначаються у рахунку-фактури, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Суд зазначає, що відповідно до п.5 Договору №03112011 від 03.11.2022 року упаковка товару повинна відповідати технічним вимогам та іншим визначеним умовам, щоб забезпечити повну безпеку товару та захистити його від будь-яких пошкоджень під час транспортування всіма видами транспорту.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що умови доставки та страхування за Договором визначаються Продавцем і Покупцем для кожної поставки в рахунку-фактурі відповідно до Інкотермс-2010. Якщо інше не обумовлено в рахунках-фактурах, сторони можуть домовитися про положення доставки EXW, FOB, FCA (зворотній бік а.с.13).

Згідно з проформою інвойсом від 03.11.2022 року визначено умови поставки FOB згідно з Інкотермс 2010 (а.с.15).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах FОВ (порт відвантаження) постачальник виконав свої зобов`язання, коли товар завантажений на судно, визначене покупцем у вказаному порту відвантаження. Постачальник несе відповідальність за завантаження товару на судно, тоді як покупець несе відповідальність за все інше, необхідне для доставки до кінцевого пункту призначення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що висновки відповідача щодо не зазначення витрат на транспортування товарів від продавця до покупця не впливають на визначення митної вартості товару, оскільки поставка відбувалась за правилами Інкотермс 2010 на умовах FОВ, якими передбачено перехід відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця в момент, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Таким чином, не зазначення у митній декларації витрати на транспортування товарів від продавця до покупця не впливає на митну вартість та не може бути покладено в обґрунтування рішення про коригування митної вартості.

Отже, вимога митного органу про надання додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, є безпідставною та належним чином не обґрунтованою.

Щодо посилання відповідача на те, що у наданому до митного оформлення коносаменті від 01.12.2022 року № 1 містяться відомості щодо передоплати фрахту за чартер партією, проте, у наданих до митного оформлення документах, відсутні дані щодо здійснення передоплати за доставку вантажу, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пп.3.1 п.3 Договору транспортної експедиції №151122 від 15.11.2022 року, витрати здійснені на Експедитором на користь Клієнта та пов`язані з виконанням цього договору, оплачуються Клієнтом на умовах передоплати у доларах США або в ЄВРО, протягом трьох банківських днів з моменту виставлення рахунку (а.с.19).

На виконання умов Договору №151122 від 15.11.2022 року RUGOAGRO LTD. (Експедитор) надано рахунок №1811 від 18.11.2022 року на суму 180 000,00 доларів США (а.с.22).

Згідно з наявною в матеріалах справи квитанцією ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» здійснило передоплату за надання транспортно-експедиторських послуг RUGOAGRO LTD., відповідно до інвойса №1811 від 18.11.2022 року (а.с.23).

Таким чином, у митного органу відсутні будь-які підстави стверджувати, що у коносаменті від 01.12.2022 року № 1 містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати, проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо), відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару.

Щодо тверджень відповідача про те, що рахунок-фактура (інвойс) на перевезення вантажу від 18.11.2022 року № 1811 за коносаментом № 1 та вантажний маніфест від 01.12.2022 року б/н містять інші реквізити та печатки перевізників, що може містити ознаки підробки, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося судом, згідно з проформою інвойсом від 03.11.2022 року визначено умови поставки FOB згідно з Інкотермс 2010 (а.с.15).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах FОВ, Продавець відповідальний за контроль безпеки; перевірку якості, кількості, ваги, розміру; пакування, маркування товару; отримання ліцензії, дозволу; виконання експортних митних формальностей; навантаження та доставка товару в порт відвантаження й навантаження товару на судно в порту відвантаження.

Таким чином, у вантажному маніфесті від 01.12.2022 року зазначені Сторони Договору №03112011 від 03.11.2022 року, оскільки згідно з умовами поставки FОВ, Продавець здійснює всі експортно-митні формальності, в той час як Покупець виконує доставку товару з порту відвантаження, здійснює виконання транзитних та імпортних митних формальностей.

Проте, оскільки доставку товару з порту відвантаження здійснює RUGOAGRO LTD. на підставі Договору №151122 від 15.11.2022 року, тому твердження відповідача про те що в рахунку-фактурі від 18.11.2022 року № 1811 та у вантажному маніфесті від 01.12.2022 року містяться інші реквізити перевізника не відповідає дійсності.

Щодо посилання відповідача на те, що відповідно до п.7 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати страхування оцінюваних товарів, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що умови доставки та страхування за Договором визначаються Продавцем і Покупцем для кожної поставки в рахунку-фактурі відповідно до Інкотермс-2010. Якщо інше не обумовлено в рахунках-фактурах, сторони можуть домовитися про положення доставки EXW, FOB, FCA (зворотній бік а.с.13).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах FОВ (порт відвантаження) поставка відбулася в момент, коли товар потрапив на борт судна в названому порту відвантаження. Перехід ризиків відбувається з моменту поставки (на борту судна).

Таким чином, умови поставки не передбачають обов`язкового страхування вантажу Покупцем. Отже, витрати на страхування не є витратами, котрі понесено покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Щодо тверджень відповідача про те, що копії митної декларації країни відправлення від 25.07.2022 року № 22330100EX00241018 зазначений інший за номером та датою рахунок-фактура та містяться розбіжності у фактурній вартості. Крім того у копії митної декларації країни відправлення зазначений інший отримувач вантажу, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, компанією КОЮНДЖУ ГРУП ДЖОРМАНІ ГМБХ для ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» надано митну декларацію країни відправлення № 22330100EX00241018 від 25.11.2022 року в якій зазначено придбання товару компанією КОЮНДЖУ ГРУП ДЖОРМАНІ ГМБХ у компанії KOYUNCU NAKLIYE PAZARLAMA VE TICARET A.S. (а.с.29).

Також суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 53 МКУ- експортна декларація не є основним документом, що надається для підтвердження митної вартості товару.

Щодо посилання відповідача на те, що надані до митного оформлення рахунок-фактура (інвойс) від 25.11.2022 року №000726, сертифікат про походження від 30.11.2022 року № 0967139 містять дані щодо іншого номеру рахунку-проформи, проте передоплата здійснена за заявленому рахунку-проформі, суд зазначає наступне.

Так, зміст інвойсу від 25.11.2022 року №000726 та сертифікату про походження від 30.11.2022 року № 0967139 свідчить, що його оформлено відповідно до Договору №03112011 від 03.11.2022 року та рахунку-проформи від 03.11.2022 року №2022/00266.

Дійсно в інвойсі від 25.11.2022 року №000726 та сертифікаті про походження від 30.11.2022 року № 0967139 є посилання на рахунок-проформу від 03.11.2022 року, однак із номером №2022-0266. Вказане свідчить про наявність технічної помилки, що не впливає на митну вартість та не може бути покладено в обґрунтування рішення про коригування митної вартості.

Щодо твердження відповідача про те, що в ході здійснення візуального контролю поданих документів: договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 03.11.2022 року № 03112022, рахунок-фактура (інвойс) від 25.11.2022 року №000726, рахунок-проформа від 03.11.2022 року № 2022-00266 виявлено розбіжності у підписах відповідальних осіб та мають ознаки цифрового редагування; аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі-продажу товарів від 03.11.2022 року № 03112022 не містять підписів сторін, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки; рахунок-проформа від 03.11.2022 року № 2022-00266 містить печатку підприємства, яке не має відношення до зовнішньоекономічної операції.

Так, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведені висновки узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладених у постановах від 27.03.2021 у справі №540/2605/18, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.001625.

На підтвердження вказаних тверджень у Рішенні № UА500370/2022/000014/2 від 22.12.2022 року будь-яких експертних досліджень відповідачем не проводилось, а відтак суд вважає неспроможним посилання в оскаржуваному рішенні на підробку документів лише з посиланням на те, що вказані документи мають ознаки цифрового редагування та мають ознаки підробки. При цьому суд враховує, що митний орган не застосував до позивача будь-яких заходів, встановлених законодавством за надання підробних документів митному органу (порушення митних правил), що свідчить про те, що висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.

Щодо посилання відповідача на те, що наданий до митного оформлення прайс-лист виробника товару має дату пізнішу ніж рахунок-проформа, що може свідчити про можливу підробку, суд зазначає, що прайс-лист не є обов`язковим документом та наданий позивачем із метою додаткового інформаційного обґрунтування. Прайс-лист - це перелік пропозицій товару та цін, який не може вважатися первинним документом.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач для підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару подав до відповідача всі необхідні передбачені ст.53 Митного кодексу України документи.

Як вже було зазначено судом вище, відповідач здійснив коригування заявленої позивачем митної вартості товарів із застосуванням резервного методу.

Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Наявність у базі даних інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Крім того, застосовані відповідачем для порівняльного аналізу митні декларації щодо подібних товарів також є скоригованими за резервним методом та містять митну вартість в іншій валюті.

За таких обставин, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Згідно з ч.3 ст.318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару. В поданих при митному оформленні товару документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті та була сплачена за цей товар.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/0000210/2 від 03.03.2023 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500370/2022/000111 від 22.12.2022 р. є протиправними та належать до скасування.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ-ГЛАСС» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4107,32 грн.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХОВИК-97» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21А) про коригування митної вартості товарів № UА500370/2022/000014/2 від 22.12.2022 року.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500370/2022/000111 від 22.12.2022 р. Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21 А).

Стягнути з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 25.05.2023 року

Суддя А.В. Бутенко