Справа № 420/6396/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6396/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду із позовом звернулось Головне управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 53 501,20 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 станом на 17.02.2023 року відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 53 501,20 грн.

Заборгованість виникла в результаті: - нарахування єдиного податку у відповідності до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №95 від 17.11.2016 року на загальну суму 44 305,20 грн.; - нарахування єдиного податку у відповідності до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №7020/АП від 14.02.2022 року на загальну суму 1300,00 грн.; - нарахуванням штрафних санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 07.11.2019 року на загальну суму 7896,00 грн.

Представник позивача вказує, що податковим органом направлена на адресу боржника податкова вимога форми «Ф» №75270-17 від 09.07.2018 року, проте заборгованість у встановлені строки до бюджету не сплачена, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 30.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відзив на позов до суду не надійшов. Відповідачу ухвала суду від 30.03.2023 року направлена засобами поштового зв`язку. Поштове відправлення повернуто з відміткою про не проживання відповідача за вказаною адресою, відомостей про зміну податкової адреси відповідач не надавав податковому органу. Зазначений в позові позивачем номер телефону як засіб зв`язку з відповідачем вимкнутий.

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як ФОП 17.11.2016 року.

17.11.2016 року в контролюючому органі зареєстрована заява відповідача ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) № НОМЕР_1 про застосування спрощеної системи оподаткування 2 групи (а.с.35 36).

14.02.2022 року відповідач ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) подала заяву до контролюючого органу про застосування спрощеної системи оподаткування 1 групи, яка зареєстрована за №7020/АП (а.с.37 39).

Станом на 17.02.2023 року відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість та інтегрованих карток платника, податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить - 53 501,20 грн., яка виникла в результаті:

- нарахування єдиного податку у відповідності до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №95 від 17.11.2016 року на загальну суму 44 305,20 грн;

- нарахування єдиного податку у відповідності до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №7020/АП від 14.02.2022 року на загальну суму 1300,00 грн.;

- нарахуванням штрафних санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 07.11.2019 року на загальну суму 7896,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту камеральної перевірки від 07.11.2019 року та направлено на податкову адресу відповідача (а.с.45-47). Також на податкову адресу відповідача направлено вимогу форми «Ф» №75270-17 від 09.07.2018 року про сплату податкового боргу, проте заборгованість у встановлені строки до бюджету не сплачена, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

ПКУ регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.15.1ст.15 ПКУ, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПКУ визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Главою 1 розділу ХІV ПКУ передбачено особливий порядок оподаткування суб`єктів малого підприємництва шляхом сплати єдиного податку. Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених ПКУ, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності (п. 291.2 ст. 291 ПКУ).

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1 - 298.1.4 ПКУ.

Так відповідно до п. 291.3 ст. 291 ПКУ юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідачка зареєстрована як ФОП 17.11.2016 року та обрала спрощену систему оподаткування.

Згідно п.295.1 ст. 295 ПКУ платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до статті пп. 295.2 ст. 295 ПКУ, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

На підставі висновків Акту камеральної перевірки від 07.11.2019 року №005453/15-32-54-06/ НОМЕР_2 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення (Форма Ш) від 07.11.2019 року №, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в сумі 7896.00 грн. за несвоєчасне сплату узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку. Податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 48 49).

ППР вважається надісланим (врученим) платнику податку, якщо його вручено особисто такому платнику чи його представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 ПКУ.

Податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу за його місцем проживання.

У разі, коли пошта не може вручити платнику ППР через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти ППР, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, ППР вважаються врученими платнику податків у день, зазначених поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (п. 58.3 ст. 58 ПКУ).

Поштова служба в повідомленні про вручення зазначила причиною повернення неправильно зазначену (відсутню) адресу одержувача (а.с. 48). Отже, відповідно до пп. 56.1, 56.2 та 56.3 ст. 56 ПКУ зазначене в податковому повідомленні-рішенні зобов`язання є узгодженим.

Заява №95 ФОП ОСОБА_1 про застосування спрощеної системи оподатковування 1 групи зареєстрована 17.11.2016 року та заява 14.02.2022 року про застосування спрощеної системи оподаткування 1 групи №7020/АП є підставою для нарахування та сплати нею єдиного податку.

Проте відповідач не сплачував у повному обсязі єдиний податок, у зв`язку з чим у нього виник податковий борг.

Згідно з п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом п. 59.1 ст. 59 ПКУ визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст.59 ПКУ).

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми грошового зобов`язання податковим органом на виконання п.59.1 ст.59 направлено податкову вимогу форми «Ф» №75270-17 від 09.07.2018 року.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПКУ у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Належних та допустимих доказів щодо сплати податкового боргу на час розгляду справи відповідачем не надано.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 53 501,20 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 139, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь держави податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 53 501,20 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва