Справа № 480/7145/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.В. Воловик
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 р. Справа № 480/7145/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2022, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021 по справі № 480/7145/21

за позовом Головного управління ДПС у Сумській області

до ОСОБА_2

про стягнення податкової заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Сумській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Сумській обл.) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), в якій просив суд:

- стягнути з відповідача податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 17613,98 грн.; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 8841,58 грн.; з земельного податку з фізичних осіб в сумі 242,55 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) податковий борг:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 17 613,98 грн. на р/рUA0018530, одержувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/18010500, код одержувача 37970404, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 8 841,58 грн. на р/р UA0018530, одержувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/18010300, код одержувача 37970404, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- з земельного податку з фізичних осіб в сумі 242,55 грн. на р/р UA0018530, одержувач ГУК Сум.обл/Конотопська МТГ/18010700, код одержувача 37970404, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, рішення ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов помилкового висновку про узгоджений статус податкового боргу, оскільки вищевказані податкові повідомлення рішення за адресою реєстрації відповідача не направлялися. Зазначає, що Головне управління ДПС у Сумській області повторно звернулося до суду щодо стягнення з відповідача податкової заборгованості, яка була сплачена у повному обсязі на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 по справі №818/1724/16. Також вважає, що позивачем порушено встановлений законом строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 480/7145/21 згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022, який закінчився 18.05.2022.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що грошове зобов`язання набуло статусу податкового боргу та підлягає сплаті платником податків у повному обсязі. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС в Сумській області як платник податків і зборів, встановлених Податковим кодексом України.

Станом на дату подання позовної заяви за ОСОБА_2 обліковується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 17 613,98 грн.; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 8 841,58 грн.; з земельного податку з фізичних осіб в сумі 242,55 грн.

Посилаючись на несплату відповідачем податкового зобов`язання у строки, визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався наявністю у відповідача непогашеної заборгованості, яка підлягає стягненню у судовому порядку, та дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. п. 95.1 - 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Приписи абз. 1 п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України визначають, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому, за правилами п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Аналіз норм ст. 42 ПК України, свідчить, що дотримання визначеного у цій статті порядку вручення платнику податку податкової вимоги передбачає, зокрема, її направлення за місцезнаходженням платника податку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того, згідно абз. 3 п. 7 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-1820 від 27.06.2019, № -1820 від 27.06.2019, № 0-1820 від 27.06.2019, № 61542-5013-1805 від 30.06.2019, № -1805 від 30.06.2018, № 51840-5033-1805 від 13.08.2020 отримано ОСОБА_3 особисто, про що свідчить підпис відповідача.

Податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 18.06.2020 року №0-1820, яким нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 в сумі 2 957,35 грн. було відправлено поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням на адресу місця знаходження нерухомого майна - нежитлового приміщення відповідача (за яке нараховується даний податок, площа нежитл. приміщення 283,47 кв.м2) та яке було повернуто з причини «за закінченням терміну зберігання».

Доказів того, що вказані податкові повідомлення рішення оскаржувалася відповідачем, у тому числі у судовому порядку, сторонами не надано.

Також судовим розглядом встановлено, що податкові повідомлення рішення форми "Ф" від 15.05.2015 № 100-25 та від 21.01.2015 № скерована податковим органом на адресу відповідача, яка співпадає з адресою зазначеною у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (41600, Сумська область, м. Конотоп, с. Лобківка, вул. Берегова, 16), проте не отримана позивачем та повернута відповідним відділенням поштового зв`язку до податкового органу.

Викладене, на переконання колегії суддів, свідчить про дотримання позивачем алгоритму дій, що передують зверненню з позовом про стягнення податкового боргу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом позову про стягнення податкового боргу, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у відповідній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі № 160/7345/20.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому в силу положень пп. 60.1.4 п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. У такому випадку податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п. 60.5 ст. 60 ПК України).

Так, матеріалами справи встановлено, що на підставі акту перевірки Головного управління ДФС у Сумській області від 12.12.2014 року №380/17-03/ було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.01.2015 року №, яким було збільшено суму податкового зобов`язання по платежу ПДФО, зокрема, за основним платежем в сумі 16 765,47 грн. (у зв`язку із частковою сплатою, сума несплаченого грошового зобов`язання - 8 3401,47 грн.) та штрафними (фінансовими) санкціями 4 191,37 грн.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення відповідачем оскаржувалось в судовому порядку.

Постановою Верховного Суду від 05.03.2019 року по справі №818/155/17 залишено без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2017 року по справі №818/155/17 за позовом ОСОБА_2 до Конотопської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.01.2015 року №.

Також, відповідно до ст.129 ПК України у відповідача станом на 21.04.2021 залишитесь несплачена пеня в сумі 5082,14 грн за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання по податковому повідомленню-рішенню № від 21.01.2015.

Управлінням оподаткування фізичних осіб Головного управління було повідомлено, щ`о ОСОБА_4 протягом 2017-2018 р.р. в межах виконавчого провадження на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 по справі №818/1724/16 було погашено суму боргу з податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 20 956,84 грн., в т.ч. основний платіж -16765,47 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4191,37 грн по податковому повідомленню - рішенню від 21.01.2015 року №.

Оскільки, суми узгоджених податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб по вказаному ППР від 21.01.2015 ОСОБА_2 були сплачені до бюджету з порушенням граничних термінів сплати, в інтегрованій картці платника податків (далі - ІКПП) автоматично нараховувалась пеня за період з 10.03.2015 по 01.08.2018, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з ІКПП.

Відповідно до п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов`язання на суму податкового боргу, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні.

Згідно п.129.4 ст. 129 ПК України пеня, визначена п.п.129.1.1 п.129.1 цієї статті даного Кодексу, на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування пені) нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день.

Станом на момент погашення заборгованості - 02.08.2018 сума нарахованої пені за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання склала 24 098,89 грн.

Як зазначає відповідач, виключення з ІКПП донарахувань в розмірі 20 956,84 грн., в т.ч.: основний платіж -16765.47 грн., штрафні санкції - 4191,37 грн по податку на доходи фізичних осіб 02.04.2019 були проведені у зв`язку із запізнілим опрацюванням ухвали Верховного Суду. Однак, при виключенні з ІКПП 02.04.2019 вказаної суми (16765,47 грн. та 4191,37 грн.), відповідно на вказану суму збільшувалась переплата, за рахунок якої відразу здійснювалось погашення пені, нарахованої за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання по ППР від 21.01.2015 року №.

Враховуючи те, що постановою Верховного суду від 05.03.2019 по справі №818/155/17 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, 03.04.2019 в інтегрованій картці платника податків вказану суму донарахувань (16765,47 грн. та 4191,37 грн.), було поновлено. Загальна сума заборгованості знову склала 24 098,89 грн.

У зв`язку з об`єднанням карток по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в одній з яких значилась переплата в розмірі 8425 грн., 27.04.2020 відбулось автоматичне погашення боргу на вказану суму, проте у зв`язку з несвоєчасною сплатою автоматично також нараховувалась пеня в розмірі 1940,09 грн. і загальна сума заборгованості, відповідно стала складати 17 613,98 грн.(24098,89 грн .- 8425 грн.+1940,09 грн.), яка значилась в ІКПП на момент звернення до суду з позовом по даній справі, що підтверджується витягами з ІКП.

Таким чином, за рахунок коштів в розмірі 20 956,84 грн. (ППР від 21.01.2015 року №) було здійснено часткове погашення нарахованої в розмірі 24 098,89 грн. пені за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання (24098,89 грн. (сума пені) - 20956.84 грн. (сума по ППР) = 3142,05 грн. (залишок непогашеної пені) +1940,09 грн. (сума нарахованої пені)= 5082,14 грн.

Отже, залишок несплаченої пені, нарахованої за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання по вказаному ППР станом на 21.04.2021 становить 5082,14 грн., оскільки частина (20956,84 грн) нарахованої пені в розмірі 20956.84 грн була погашена за рахунок суми коштів по ППР. а основний платіж в розмірі 8340.47грн. (16765,47 грн. (сума по ППР)-8425 грн.(переплата)) та в розмірі 4191,97 грн. залишились несплаченими.

З урахуванням вищевикладеного, відповідачем були сплачені кошти в сумі 20956,84 грн., однак, даними коштами здійснювалось погашення пені, нарахованої за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання по ППР від 21.01.2015 року № (загальна сума нарахованої пені становить 24 098,89 грн. та 1940,09 грн.), а відповідно за рахунок переплати в розмірі 8425 грн.. розмір несплаченої суми по вказаному ППР становить 8340,47 грн. та 4191,37 грн.

Так як станом на час звернення до суду позивачем доведено наявність податкового боргу відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 17613,98 грн.; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 8841,58 грн.; з земельного податку з фізичних осіб в сумі 242,55 грн., податковим органом обрано вірний спосіб погашення такого податкового боргу шляхом звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача податкового боргу в зазначеній сумі, а тому позовні вимоги ГУ ДПС у Сумській області правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі № 480/7145/21 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов