Справа № 380/10940/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

24 травня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Потабенко В.А. розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/10940/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 10.11.2021 у справі №380/10940/21 адміністративний позов задовольнив повністю. Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Зобов`язав військову НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження:79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день її фактичної виплати відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 05.07.2022 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишив без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 380/10940/21 залишив без змін.

У подальшому Львівський окружний адміністративний суд 05.07.2022 видав виконавчі листи у цій справі.

28.04.2023 від позивача надійшла заява, в якій просить зобов`язати відповідача - військову частину НОМЕР_1 - подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі № 380/10940/21.

В обґрунтування заяви зазначає, що 19.07.2022 на підставі рішення суду звернулася до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за вищезазначений період по день її фактичної виплати. Проте, згідно оформленої військовою частиною розрахунково-платіжної відомості від 22.12.2022 №323, розрахунково-платіжної відомості №79 від 19.04.2023 індексація грошового забезпечення та компенсація втрати частини доходів склала 0,00 грн. Зазначає, що має місце ризик невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Дослідивши матеріали заяви, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Таким чином, аналіз положень ст. 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Крім того, суд наголошує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

З цього приводу Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 звернув увагу на те, що застосування ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судових рішень. Підставами для її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі.

Подібна позиція висловлена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №800/592/17.

Таким чином, з аналізу правових позицій Верховного Суду випливає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд наголошує, що виконавче провадження (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження") є завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Судом встановлено, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначеного Законом України Про виконавче провадження, або що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Суд зауважує, що позивачем не наведено аргументів та не надано доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання судового рішення та необхідність, у зв`язку із цим, застосування положень ст. 382 КАС України.

Відомостей, які стосуються щодо відкритих виконавчих проваджень, де стягувачем є позивач, суду не подано.

Таким чином, оскільки позивачем не наведено аргументів щодо необхідності вжиття таких процесуальних заходів у вигляді встановлення судового контролю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення за можливості його примусового виконання органами державної виконавчої служби.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 248, 250, 294, 295, 370, 372, 382 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України

Повний текст ухвали складено та підписано 24.05.2023.

Суддя Потабенко В.А.