Справа № 480/1769/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року Справа № 480/1769/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/1769/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування наказу та стягнення коштів,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач, Укртрансбезпека) у якій, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 235 від 11.04.2022 «Про оголошення простою» в частині оголошення простою позивачу;

- стягнути з відповідача різницю між виплаченою заробітною платою і сумою заробітної плати, належною до виплати у розмірі 323 675, 49 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що саме по собі введення воєнного стану, не є безумовною підставою для оголошення простою і не звільняє роботодавця від зобов`язань за трудовим договором. Позивач зауважив на тому, що з кінця березня 2022 року Сумська область була повністю звільнена від військ російської федерації, на території міста Суми не проводились бойові дії.

З огляду на не зазначення Укртрансбезпекою в оскаржуваномум наказі конкретних причин та підстав для оголошення простою, причин і підстав, що унеможливлювали забезпечення належних організаційних та технічних умов роботи, враховуючи те, що простій оголошувався не всім працівникам, а лише декільком, а також приймаючи до уваги те, що у січні 2023 року приймались нові працівники, оскаржуваний наказ є протиправним, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від29.03.2023, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/1769/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для поданні заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, Укртрансбезпека у відзиві (а.с. 62-74) зазначила, що з огляду на суспільний інтерес, зміну функцій відповідача як органу державної влади та через об`єктивну неможливість забезпечити роботою всіх працівників, був прийнятий оскаржуваний наказ про оголошення простою.

Відповідач зауважив на тому, що неможливість забезпечення роботою всіх працівників зумовлена значним зменшенням обсягу роботи через припинення виконання значної частини функцій. Також відповідач звернув увагу на те, що штатна чисельність відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області складає 16 осіб, з яких 4 особам оголошено простій, 3 особи проходять службу у лавах Збройних Сил України.

За наведених обставин, Укртрансбезпека вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 19.04.2023, у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 01.05.2023, Укртрансбезпеку зобов`язано надати інформацію щодо обставин справи та документи на її підтвердження.

Ухвалою суду від 17.05.2023, у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відмовлено.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

Під час проходження ОСОБА_1 публічної служби на посаді начальника відділу надання адміністративних послуг у Сумській області Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022 та № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 та № 254/2023 від 01.05.2023, строк дії воєнного стану продовжувався.

У зв`язку з воєнними діями та неможливістю виконувати посадові обов`язки у Сумській області, наказом № 705-к від 01.04.2022 ОСОБА_1 робочим місцем визначено Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області з 01.04.2022 на період дії воєнного стану в Україні.

Втім, згідно з наказом № 796-к від 28.04.2022, з 02.05.2023 на підставі заяви позивача, вказаний наказ про визначення робочого місця визнано таким, що втратив чинність, а відповідно до наказу № 235 від 11.04.2022, ОСОБА_1 оголошено простій не з вини працівника з 11.04.2022 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначаються Законом України «Про державну службу».

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Статтею 113 Кодексу законів про працю України передбачено, що час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Отже, поняття «простій» законодавчо визначено як призупинення роботи, що викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Тобто, простій є винятковим випадком у процесі виробництва (діяльності підприємства чи установи), коли працівник з об`єктивної причини тимчасово не має можливості виконувати свої трудові функції. На переконання суду, війна та пов`язані з нею воєнні дії, запровадження воєнного стану є саме такими обставинами, що виникли незалежно ані від роботодавця, ані від працівника, у зв`язку з чим наявність таких обставин надає роботодавцю право оголосити простій на підприємстві.

Разом з цим на законодавчому рівні не встановлено жодних вимог та умов, які б забороняли або обмежували роботодавців у питанні прийняття ними рішення про запровадження простою під час війни. Це вказує на те, що кожний роботодавець має дискрецію у вирішенні питання про оголошення простою під час війни. Причому, простій може бути оголошено як для всього підприємства, так і для окремого структурного підрозділу або для окремих працівників. Припиняється простій на підставі наказу у випадку відсутності обставин, які зумовили його оголошення.

У цій справі судом встановлено, що відповідно до наказу № 235 від 11.04.2022 Укртрансбезпекою з 11.04.2022 був оголошений простій не з вини працівників не для всієї установи чи її структурних підрозділів, а для окремих працівників, в тому числі і для ОСОБА_1 , начальника відділу надання адміністративних послуг Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Підставою для оголошення простою окремим працівникам, Укртрансбезпека визначила введення в Україні воєнного стану через широкомасштабне вторгнення військ російської федерації та, як наслідок, припинення виконання значної частини функцій.

Зокрема, у зв`язку з прийняттям 13.03.2022 Кабінетом Міністрів України постанови № 330 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», такі завдання територіальних органів Укртрансбезпеки, як здійснення державного ринкового нагляду, не виконуються, завдання з приводу забезпечення виконання Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» у сфері автомобільного та залізничного транспорту, виконуються обмежено, завдання щодо здійснення державного контролю (нагляду) за безпекою на автмообільному, міському електричному та залізничному транспорті виконуються лише на підставі звернень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, організацій, фізичних або юридичних осіб.

Внаслідок обмеження завдань, які мають виконувати територіальні органи Укртрансбезпеки, зменшилась і значна частина функцій, які ці територіальні органи мали виконувати, що в свою чергу, призвело до неможливості забезпечення роботою всіх працівників.

За таких обставин, суд робить висновок про наявність об`єктивних підстав для оголошення простою працівникам Укртрансбезпеки та відповідність оскаржуваного наказу критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, на момент його прийняття.

Суд зазначає, що предметом розгляду у цій справі є лише рішення суб`єкта владних повноважень в частині оголошення простою ОСОБА_1 . Дії чи бездіяльність відповідача щодо припинення оголошеного простою позивачем не оскаржуються, їх правомірність під сумнів не ставиться, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для надання їм правової оцінки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування наказу та стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик