Справа № 340/5776/22
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5776/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Науменка В.В.

при секретарі судового засідання Гловацькій М.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представників відповідача Тарасенка Я.П., Дейкун І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

1) Визнати протиправним та скасувати рішення начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 15 серпня 2022 року про затвердження висновку службового розслідування від 15 серпня 2022 року за фактом отримання травми інспектором тренінгового центру ГУНП в Кіровоградські області капітаном поліції Кушнірьовим Я.П.

2) Визнати протиправним та скасувати Висновок про результати проведення службового розслідування за фактом отримання 13.07.2022 року травми інспектором тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_1 , що має ознаки дисциплінарного проступку та протокол № 2 від 07.10.2022 року засідання комісії з розслідування нещасного випадку, що стався 13 липня 2022 року о 10 год. 06 хв. з інспектором тренінгового центу ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кушнірьовим Я.П.

3) Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області провести службове розслідування по факту спричинення ОСОБА_1 травми та за його результатами скласти акт форми Н-1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.07.2022 під час пішого патрулювання позивачем отримано травму повторний розрив передньої хрестоподібної зв`язки (аутотрансплантанту) правого колінного суглобу. Водночас, відповідачем за наслідками проведеного розслідування не складено акту форми Н-1, що є протиправним.

Зазначене стало підставою ініціювання розгляду даної справи у суді.

Ухвалою суду від 23.12.2022 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.01.2023, сторонам роз`яснено порядок та строки вчинення процесуальних дій (а.с. 36).

13.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Відповідач зазначив, що під час проведеної перевірки не встановлено факту отримання травми позивачем за обставин, викладених у його поясненнях тобто на пішохідному переході через вулицю Академіка Корольова біля Автостанції №2 від удару гр. ОСОБА_2 . Такі обставини не відповідають дійсності, оскільки згідно відеозаписів з камер спостережень, жодного фізичного контакту позивача з ОСОБА_2 на пішохідному переході через вулицю Академіка Корольова не було. Враховуючи неправдиві відомості, викладені у поясненнях позивача та інших учасників інциденту, на думку відповідача неможливо встановити обставини отримання позивачем травми, а тому завершення розслідування нещасного випадку без складання акту форми Н-1 вважає обґрунтованим. Відповідач наголошує, що у позивача вже була аналогічна травма того ж самого коліна, а тому, на дімку відповідача, позивач лише намагається отримати безпідставну грошову компенсацію за травмування (а.с. 67).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

23.01.2023 під час підготовчого засідання у справі задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків, у судове засідання викликано свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підготовчі дії у справі закінчено, справу призначено до розгляду по суті.

27.03.2023 судом задоволено клопотання представника позивача про допит свідка ОСОБА_8 .

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Зазначили, що факт травмування підтверджується матеріалами справи позивач не міг отримати травму в інший час та в іншому місці, оскільки отримана травма виключала можливість пішого патрулювання, яке здійснювалось позивачем 13.07.2022 до подій, що були предметом розслідування нещасного випадку. Наголошено, що позивачем отримано нову травму - повторний розрив передньої хрестоподібної зв`язки (аутотрансплантанту), тобто це не є попередньою травмою - розрив передньої хрестоподібної зв`язки, та не є наслідком чи ускладненням такої травми, а отже доводи відповідача про безпосередній зв`язок цієї травми з наявністю раніше отриманої позивачем аналогічної травми є безпідставними. Також наголосили, що порядок розслідування нещасних випадків не передбачає такої можливості, як його завершення без складання акту форми Н-1.

Щодо обставин подій позивач суду повідомив, що 13.07.2022 він спільно з поліцейським ОСОБА_9 , курсантом ОСОБА_3 та двома військовослужбовцями перебував у складі пішого патруля та ніс службу за затвердженим маршрутом в районі автостанції №2 у м. Кропивницькому. Пізніше до них приєднались курсанти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Надійшло повідомлення про те, що на території автостанції №2 жінка з ознаками психічних захворювань (як пізніше виявилось ОСОБА_2 ) чіпляється до інших людей, а тому позивач у складі зазначеного патруля прослідував на місце та поспілкувався з нею, з метою спонукання до припинення протиправних дій, доповів на відповідну лінію у ГУНП. Через деякий час ОСОБА_2 знову почала чіплятись до людей, а тому ним було повідомлено в ОПП та ШМД, позивач та інші учасники патруля прослідували за ОСОБА_2 , яка намагалась перейти дорогу через вулицю Академіка Корольова у напрямку магазину «АТБ», водночас, перебуваючи на проїзній частині, раптово змінила напрямок руху та пішла у зворотному напрямку, чим, на думку позивача, створила загрозу для життя та здоров`я собі та іншим учасникам дорожнього руху. У зв`язку з вказаними подіями, позивачем було вирішено застосувати заходи поліцейського піклування та фізично утримати ОСОБА_2 у безпечному місці на тротуарі, до приїзду швидкої допомоги та наряду патрульної поліції. Під час фізичного контакту з ОСОБА_2 остання почала пручатись та намагалась вирватись, після чого позивач відчув сильний біль у колінному суглобі, не міг більше утримувати ОСОБА_2 та попросив курсанта ОСОБА_3 її потримати.

Зазначив, що по приїзду карети швидкої допомоги був змушений звернутись до лікаря ШМД через сильний біль у коліні, лікар оформив на місці відповідну картку виклику та призначив укол знеболювального, яке було негайно введено позивачу. Лікар порекомендував невідкладно звернутись до медичного закладу для уточнення діагнозу та призначення відповідного лікування. Позивач буз змушений припинити патрулювання та звернутись до лікарні, де й був встановлений діагноз повторний розрив хрестоподібної зв`язки (аутотрансплантанту), згодом було проведено оперативне втручання.

Позивач наголосив, що отримана ним 13.07.2022 травма не є тією ж самою травмою, що він отримав у 2021 році це є повторний розрив, та вже не зв`язки, а аутотрансплантанту, що повністю відображено у медичній документації, яка надавалась відповідачу під час проведення відповідних розслідувань.

Позивач також зазначив, що точно не пам`ятає, що саме передувало різкому болю у коліні, проте вважав, що така травма могла бути отримана лише унаслідок удару по коліну, тому у поясненнях, які ним надавались під час проведення службового розслідування, наполягав та тому, що його вдарила по коліну ОСОБА_2 . Вже пізніше він дізнався, що така травма виникає не лише через удар по коліну.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у його задоволенні.

Зазначив, що обставини, за яких позивачем було отримано травму, не відповідають тим, про які зазначав позивач під час проведення службового розслідування та розслідування нещасного випадку. Оскільки комісія не встановила обставин, за яких позивач отримав травму, було прийнято рішення про завершення службового розслідування без складання акту форми Н-1. Також наголосив, що позовні вимоги у частині визнання протиправним рішення начальника ГУНП про затвердження висновку службового розслідування, як і вимога про скасування висновку службового розслідування, не можуть бути задоволені, оскільки таке рішення та висновок не утворюють для позивача жодних наслідків. Крім цього, наголосив, що позивач плутає поняття «службове розслідування» та «розслідування нещасного випадку», що є зовсім різними процедурами, які регламентовані різними нормативно-правовими актами та мають різні правові наслідки.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що особисто приймав участь у службовому розслідуванні, призначеному за фактом отримання 13.07.2022 тілесних ушкоджень інспектором тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_1 . Підтвердив дані, викладені у висновку зазначеного розслідування та наголосив, що позивачем було порушено вимоги закону та наказів МВС під час застосування фізичної сили до ОСОБА_2 , унаслідок чого позивача та ОСОБА_9 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. На підставі висновку службового розслідування до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь, а також позбавлено премії за серпень 2022 року. Відповідні накази позивачем не оскаржувались. Зазначив, що тілесні ушкодження позивач міг отримати унаслідок допущених ним порушень.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що він є курсантом Донецького державного університету внутрішніх справ, та 13.07.2022 близько 09-00 години він з курсантом ОСОБА_4 перебували біля магазину «АТБ» та були вільні від служби. Побачили знайомого курсанта ОСОБА_3 , який перебував у складі пішого патруля, до якого також входив позивач, ОСОБА_9 та двоє військовослужбовців. Позивач запропонував їм приєднатись до патрулювання, на що він та ОСОБА_4 погодились. Під час патрулювання біля автостанції №2 побачили жінку, як пізніше з`ясувалось ОСОБА_2 , яка вела себе неадекватно, кричала, чіплялась до людей, була агресивною. Позивач поспілкувався з ОСОБА_2 з приводу її поведінки, після чого остання почала йти у невідомому напрямку. Позивач запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прослідувати за ОСОБА_2 , спостерігати за її поведінкою та повідомляти про її місцезнаходження, що вони з ОСОБА_4 й почали робити. Через деякий час позивач зателефонував та запитав, де зараз перебуває ОСОБА_2 . Отримавши відповідь, позивач та інші особи, що входили до складу патруля, підійшли до них, та біля пішохідного переходу через вулицю Академіка Корольова побачили, що ОСОБА_2 переходить через вулицю, водночас, майже закінчивши перехід, остання несподівано зупинилась, після чого почала рух у зворотному напрямку. Позивач рухався їй назустріч, жестом зупинив її та наказав рухатись у напрямку магазину «АТБ», що ОСОБА_2 й зробила. Вже на тротуарі позивач та ОСОБА_9 взяли ОСОБА_2 за руки та утримували, водночас ОСОБА_2 кричала, пручалась, благала її відпустити, кликала на допомогу. В якійсь момент позивач почав скаржитись на біль у нозі, казав, що ОСОБА_2 його вдарила. Самого моменту удару ОСОБА_5 не бачив. До цього моменту позивач на біль не скаржився, не шкутильгав, ходив нормально. Коли приїхала швидка допомога, яку викликали для ОСОБА_2 , позивач звернувся до лікаря, у подальшому він патрулювання не продовжував, повідомив, що не може ходити через біль у коліні.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 повідомив суду, що є курсантом Донецького державного університету внутрішніх справ. З приводу обставин отримання травми позивачем, що мали місце 13.07.2022, надав пояснення, аналогічні поясненням курсанта ОСОБА_5 . Також зазначив, що особисто не бачив, щоб ОСОБА_2 наносила удари позивачу в коліно чи по нозі. Бачив, що позивач просив лікарів зі швидкої допомоги зробити йому укол знеболювального. До моменту контакту з ОСОБА_2 не бачив, щоб позивач шкутильгав чи скаржився на біль у коліні; до цих подій позивач нормально ходив. Після цього позивач не продовжував патрулювання через скарги на біль у коліні.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що він є лікарем-ортопедом, травматологом та безпосередньо надавав медичну допомогу позивачу після отримання ним травми 13.07.2022. Підтвердив правильність поставленого діагнозу розрив є повторним, мав місце розрив аутотрансплантанту, який був вживлений позивачу після отримання ним травми у 2021 році. Попередній імплант був вживлений успішно, нова травма не є ускладненням попередньої. Мало місце саме отримання позивачем нової травми, а не рецидив попередньої. Механізм отримання такої травми, яку отримав позивач, не обов`язково передбачає нанесення удару в коліно здебільшого достатньо викрутити ногу у верхній її частині при нерухомо зафіксованій стопі, за наявності достатнього навантаження на цю ногу. Після отримання такої травми людина не може нормально ходити, буде шкутильгати, нога буде вивертатись убік, особа буде відчувати сильний біль. Свідок зазначив, що піше патрулювання за наявності такої травми фактично неможливе.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26.11.2007 по 06.11.2015 року проходив службу в органах МВС України, а з 07.11.2015 у Національній поліції України, остання займана посада інспектор тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області (т. 1 а.с. 96-97).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно матеріалів справи, 13.07.2022 о 08-00 годині ОСОБА_1 спільно зі старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_9 , курсантом Донецького державного університету внутрішніх справ рядовим поліції ОСОБА_3 , військовослужбовцями військової служби правопорядку старшим солдатом ОСОБА_10 та солдатом ОСОБА_11 заступили до несення служби по охороні публічного порядку у м. Кропивницький у складі пішого патруля №743, за маршрутом патрулювання вулиці Євгена Тельнова, Вокзальна, Академіка Корольова та Шатила у м. Кропивницькому. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Отже, починаючи з 08-00 години 13.07.2022 ОСОБА_1 перебував на службі та, здійснюючи патрулювання, виконував покладені на нього службові обов`язки.

Матеріали справи свідчать про те, що до складу пішого патруля також приєднались курсанти Донецького державного університету внутрішніх справ рядові поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що сторонами також не заперечується.

З пояснень позивача, показів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , наданих ними у судовому засіданні, а також інших матеріалів справи суд встановив, що під час патрулювання на території автостанції №2 зазначеним патрулем виявлено жінку з явними ознаками психічних захворювань, як пізніше встановлено ОСОБА_2 , яка вела себе неадекватно, порушувала правопорядок, своєю поведінкою заважала іншим особам, що перебували на АС №2. Позивачем проведено з ОСОБА_2 профілактичну бесіду, після чого остання пішла у невідомому напрямку.

З переглянутих у судовому засіданні відеозаписів з камер відеоспостереження, бодикамер поліцейських патрульної поліції, а також відеозапису, виконаного за допомогою мобільного телефону (носій зазначених відеофайлів перебуває у матеріалах справи у т. 1 на а.с. 28), судом встановлено, що 13.07.2022 приблизно о 09 годині 48 хвилин ОСОБА_2 , рухаючись з боку автостанції №2, наблизилась до пішохідного переходу через вулицю Академіка Корольова, по якому продовжила рух у напрямку магазину «АТБ».

Не доходячи до тротуару кілька кроків, ОСОБА_2 зупинилась, розвернулась та почала рух у зворотному напрямку.

У цей же час, до вищевказаного пішохідного переходу з боку автостанції №2 наблизились поліцейські ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які почали рух через вулицю Академіка Корольова назустріч ОСОБА_2 , при чому ОСОБА_1 жестом зупинив останню, вказав їй напрямок руху у протилежний бік пішохідного переходу, тобто у напрямку магазину «АТБ»; поліцейські та ОСОБА_2 прослідували по пішохідному переходу, вийшли на тротуар, де у подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_9 приблизно з 09 години 50 хвилин 13.07.2022 утримували за руки останню до прибуття на місце події велопатруля та швидкої медичної допомоги.

Отже, фізичного контакту ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на пішохідному переході через вулицю Академіка Корольова судом не встановлено, водночас, такий контакт мав місце вже на тротуарі.

Суд відзначає, що на переглянутих відеоматеріалах не зафіксовано нанесення ОСОБА_2 ударів по нозі ОСОБА_1 , а також безпосередньо моменту отримання ОСОБА_1 травми.

Переглянуті відеофайли свідчать про те, що до моменту утримання ОСОБА_1 за руку ОСОБА_2 , останній під час ходьби не виявляв ознак шкутильгання, рухався швидко та впевнено. Водночас, на відеофалах з бодикамер поліцейських, що прибули на місце події у складі велопатруля, де зафіксовано, у тому числі, утримування ОСОБА_1 ОСОБА_2 , чітко вбачаються скарги ОСОБА_1 на біль у коліні, шкутильгання, а у подальшому на переглянутих відеофайлах зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з медичними працівниками швидкої медичної допомоги, яку було викликано для ОСОБА_2 , після такого спілкування ОСОБА_1 прослідував до машини швидкої допомоги.

Відповідно до картки виїзду швидкої медичної допомоги №1512 А01 від 13.07.2022, зафіксовано звернення ОСОБА_1 з приводу травми ноги, був встановлений попередній діагноз забій правого колінного суглоба, зафіксоване місце виклику вул. Вокзальна, біля «АТБ», час прибуття на місце виклику 10:05 година, у графі 16 «Тип виїзду за діагнозом» відмічено « 1-нещасний випадок», у графі 21 «Травма» відмічено « 5-виробнича». Крім цього, міститься запис наступного змісту: «Під час охорони громадського порядку отримав травму правого колінного суглоба, при обмеженні руху громадянки ОСОБА_2 для запобігання її травмуванню» (т. 1 а.с. 83).

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста б/н від 14.07.2022, ОСОБА_1 встановлено діагноз: повторний розрив ПХЗ (т. 1 а.с. 82).

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №7922 від 09.08.2022, ОСОБА_1 перебував з 26.07.2022 по 09.08.2022 на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні №1 КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», 02.08.2022 останньому проведено три операції, встановлено повний діагноз: повторний розрив передньої хрестоподібної зв`язки (аутотрансплантанту) правого колінного суглобу; передня нестабільність ІІІ ст.; стан після артроскопічної аутотендопластики ПХЗ правого колінного суглобу, порціальної резекції латерального та заднього рогу медіальних менісків 02.06.2021; післятравматичний гонартроз справа І ст. (т. 1 а.с. 84).

Отже, аналізуючи переглянуті відеоматеріали, пояснення позивача та покази допитаних судом свідків, копії медичної документації, інші письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 під час патрулювання, тобто під час несення служби та виконання своїх службових обов`язків, отримав травму коліна - повторний розрив передньої хрестоподібної зв`язки (аутотрансплантанту) правого колінного суглобу, що мало місце 13.07.2022 на тротуарі біля перетину вулиць Академіка Корольова та Вокзальної у м. Кропивницькому, поряд з магазином «АТБ», у проміжку часу між початком утримання ним ОСОБА_2 за руку приблизно 09 година 50 хвилин, та прибуттям на місце події велопатруля.

Також встановлено, що наказом ГУНП в Кіровоградській області №586 від 19.07.2022 призначено проведення службового розслідування за фактом травмування на службі під час забезпечення публічного порядку 13.07.2022 в м. Кропивницькому у складі пішого патруля №743 інспектора тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_1 (а.с. 100).

15.08.2022 був складений та затверджений висновок службового розслідування за фактом отримання 13.07.2022 травми інспектором тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_1 , що має ознаки дисциплінарного проступку, відповідно до якого тілесні ушкодження - повторний розрив передньої хрестоподібної зв`язки (аутотрансплантанту) правого колінного суглобу; передня нестабільність ІІІ ст.; стан після артроскопічної аутотендопластики ПХЗ правого колінного суглобу, порціальної резекції латерального та заднього рогу медіальних менісків 02.06.2021; післятравматичний гонартроз справа І ст., утворились у ОСОБА_1 при невстановлених обставинах, та не пов`язані з подіями 13.07.2022, що вказані у поясненнях ОСОБА_1 , унаслідок порушення службової дисципліни (т. 1 а.с. 149-173).

Цим же висновком запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь, позбавити ОСОБА_1 премії за серпень 2022 року. Запропоновано також застосувати дисциплінарне стягнення відносно ОСОБА_9 у виді догани.

На підставі зазначеного висновку службового розслідування, наказом ГУНП в Кіровоградській області №365 від 23.08.2022 ОСОБА_1 позбавлено премії за серпень 2022 року (т. 2 а.с. 28-29), та наказом №707 від 23.08.2022 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь, а до ОСОБА_9 у виді догани (т. 2 а.с. 30-31).

Відомостей про оскарження ОСОБА_1 наказів № 365 від 23.08.2022 та №707 від 23.08.2022 матеріали справи не містять.

Копію висновку службового розслідування у зв`язку з наданням ОСОБА_1 , на думку відповідача, неправдивих відомостей щодо отримання травми, 25.08.2022 направлено на адресу ТУ ДБР (т. 2 а.с. 26-27), проте листом Територіального управління ДБР від 16.09.2022 повідомлено про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак будь-якого кримінального правопорушення (т. 1 а.с. 178).

Вирішуючи позовні вимоги у частині визнання протиправним та скасування рішення про затвердження висновку службового розслідування від 15.08.2022, а також щодо визнання протиправним та скасування самого висновку службового розслідування від 15.08.2022, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 1 Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Стаття 12 Статуту вказує, що дисциплінарний проступок це протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 11 Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі, також - Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення. Висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.

За своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки.

Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації. Водночас, обов`язковою ознакою рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

У даному випадку, висновок службового розслідування від 15.08.2022 лише став підставою для винесення наказів № 365 від 23.08.2022 та №707 від 23.08.2022, якими до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення та позбавлено останнього премії за серпень 2022 року. Отже, саме вказані накази, а не висновок службового розслідування від 15.08.2022 чи рішення про його затвердження, є такими, що породжують для позивача правові наслідки та мають обов`язковий характер.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування від 15.08.2022 а також рішення про його затвердження, відтак позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим, з огляду на обставини, встановлені судом у цій справі, суд вважає безпідставними наведені у висновку службового розслідування від 15.08.2022 твердження про те, що отримані ОСОБА_1 тілесні ушкодження - повторний розрив передньої хрестоподібної зв`язки (аутотрансплантанту) правого колінного суглобу; передня нестабільність ІІІ ст.; стан після артроскопічної аутотендопластики ПХЗ правого колінного суглобу, порціальної резекції латерального та заднього рогу медіальних менісків 02.06.2021; післятравматичний гонартроз справа І ст., утворились у ОСОБА_1 при невстановлених обставинах, та не пов`язані з подіями 13.07.2022, що вказані у поясненнях ОСОБА_1 , унаслідок порушення службової дисципліни.

Що стосується позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування протоколу №2 від 07.10.2022 засідання комісії з розслідування нещасного випадку та зобов`язання відповідача провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 13.07.2022 травми, зі складенням акту форми Н-1, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що наказом ГУНП в Кіровоградській області №589 від 20.07.2022 «Про організацію розслідування нещасного випадку», створено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався 13.07.2022 з інспектором тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кушнірьовим Я.П., якій наказано провести розслідування нещасного випадку у порядку та строки, передбачені наказом МВС №705 від 05.10.2020 (т. 1 а.с. 70).

Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року № 705 затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 розділу І Порядку передбачено, що цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - орган (підрозділ) поліції).

Нещасний випадок - отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського (пункт 3 розділу І Порядку).

Керівник органу (підрозділу) поліції, де стався нещасний випадок, наказом не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок утворює комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (пункт 3 розділу ІІ Порядку).

Пунктами 1, 3, 4 розділу ІІІ Порядку встановлено, що розслідування нещасного випадку проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії з розслідування нещасного випадку. Розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку може бути продовжено керівником органу (підрозділу) поліції, який призначив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, за мотивованим рапортом (доповідною запискою) голови комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку до отримання необхідних матеріалів (експертиз, висновків, постанов, рішень, пояснень тощо) для встановлення обставин і причин нещасного випадку.

За результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1).

Відповідно підпункту 12 пункту 6 розділу ІІІ Порядку, комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана скласти акти за формою Н-1 у кількості примірників, визначених рішенням комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.

Згідно підпунктів 1, 4 пункту 9 розділу ІІІ Порядку, керівник органу (підрозділу) поліції, який призначив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, зобов`язаний розглянути та затвердити акти за формою Н-1 не пізніше наступного робочого дня після їх підписання комісією (спеціальною комісією) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку; видати акт за формою Н-1 потерпілому поліцейському (членам його сім`ї чи уповноваженій ним особі) не пізніше трьох робочих днів з дати затвердження.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що складання, затвердження та видача потерпілому поліцейському акту за формою Н-1 є обов`язковою стадією проведення розслідування нещасного випадку; Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затверджений наказом МВС від 05 жовтня 2020 року №705, не передбачає можливості завершення розслідування нещасного випадку без складання акту за формою Н-1.

Водночас, відповідно до протоколу №2 від 07.10.2022 засідання комісії з розслідування нещасного випадку, що стався 13 липня 2022 року о 10 годині 06 хв. з інспектором тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кушнірьовим Я.П., комісією з розслідування нещасного випадку прийнято рішення про завершення розслідування нещасного випадку, призначеного наказом ГУНП від 20.07.2022 №589, без складання акту за формою Н-1, оскільки не встановлено факту отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень 13.07.2022 під час застосування поліцейських заходів до ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 179-181).

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Суд приходить до висновку, що завершуючи розслідування нещасного випадку, призначеного наказом ГУНП від 20.07.2022 №589, без складання акту за формою Н-1, відповідач діяв без дотримання встановленої законом процедури, явно виходячи за межі визначених прав та обов`язків, отже не у спосіб, не на підставі, та за межами повноважень, встановлених Конституцією та законами України.

Таким чином, суд доходить висновку, що права позивача є порушеними унаслідок протиправних дій та рішень суб`єкта владних повноважень, а отже підлягають поновленню.

За таких підстав, позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, суд виходить з наступного.

Суд враховує, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 КАС України). Ця мета перегукується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Так, у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі №752/18396/16-а сформульована правова позиція, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістовне наповнення, пов`язане з публічно-правовим характером адміністративного позову та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів.

Суд зазначає, що позивач у позові просить визнати протиправним та скасувати протокол №2 від 07.10.2022 засідання комісії з розслідування нещасного випадку.

Водночас, матеріали справи свідчать про те, що зазначеним протоколом лише було оформлено рішення такої комісії про завершення розслідування нещасного випадку без складання акту за формою Н-1; вимоги про визнання протиправним та скасування такого рішення позивачем не висувались.

Отже, визнання протиправним та скасування зазначеного протоколу не призведе до ефективного захисту прав позивача, оскільки фактичні правові наслідки для позивача настали саме через прийняття комісією відповідного рішення, а не оформлення його протоколом.

Згідно частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога. Вказане підтверджується роз`ясненням поняття виходу за межі позовних вимог, наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 Про судове рішення. Відповідно до пункту 3 цієї постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки в іншому випадку рішення у справі не призведе до ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить у позові.

Враховуючи вищевикладене, з метою обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розслідування нещасного випадку, що стався 13.07.2022 з інспектором тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кушнірьовим Ярославом Петровичем, яке оформлено протоколом №2 від 07.10.2022, з зобов`язанням Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області провести розслідування зазначеного нещасного випадку з врахуванням висновків суду у даній справі, за результатами якого скласти акт за формою Н-1.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесено судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2977,20 грн.

Доказів понесення сторонами інших судових витрат до суду не надано.

Позивачем заявлено три основні позовні вимоги немайнового характеру, з яких фактично задоволено лише дві.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1984,80 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (вул. В.Чміленка, 41, м. Кропивницький, 25006, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розслідування нещасного випадку, що стався 13.07.2022 з інспектором тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кушнірьовим Ярославом Петровичем, яке оформлено протоколом №2 від 07.10.2022.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 13.07.2022 з інспектором тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Кушнірьовим Ярославом Петровичем, з врахуванням висновків суду у даній справі, за результатами якого скласти акт за формою Н-1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО