Справа № 620/16983/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

23.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яким просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи в ООО ''Техпромстрой'' з 01.04.2004 по 28.11.2006 згідно довідки ООО ''Техпромстрой'' та врахувати заробітну плату згідно довідок, виданих ООО ''Техпромстрой'' за період з 02.09.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2005 по 31.12.2005, з 01.01.2006 по 28.11.2006, та повторно розглянути його заяву від 16.04.2021 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що видані ООО ''Техпромстрой'' довідки підтверджують його роботу на вказаному підприємстві, тому відповідач протиправно відмовляє у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу та заробітку за вказаний час. Крім того, факт роботи встановлено рішенням місцевого суду, яке набрало законної сили. Щодо відсутності у довідках інформації про сплату страхових внесків зазначив, що такий обов`язок покладено на роботодавця і він не може нести відповідальність за його бездіяльність.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р. адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в ООО ''Техпромстрой'' з 01.04.2004 по 28.11.2006.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2021 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача в ООО ''Техпромстрой'' з 01.04.2004 по 28.11.2006 встановлений рішенням суду, що набрало законної сили.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що ГУПФУ в Чернігівській області правомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу, оскільки у наданій позивачем довідці інформація про сплату роботодавцем страхових внесків відсутня.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу відповідача не подано, рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог позивачем не оскаржено.

Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах. До заяви позивачем було додано відповідний пакет документів.

Рішенням ГУПФУ в Чернігівській області відмовило позивачу в призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю достатнього страхового стажу. За наданими документами не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.01.2004 по 28.11.2006 через відсутність даних про заробітну плату із зазначенням інформації про відрахування внесків до ПФУ; з 21.05.1994 по 17.10.1994 - розбіжність в даті прийняття на роботу та даті наказу (а.с. 12).

Разом з тим, судом встановлено, рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.05.2020, яке набрало законної сили 19.06.2020, встановлено юридичний факт, що позивач дійсно працював в ООО «Техпромстрой» на посаді газоелектрозварювальника з 01.01.2004 по 28.11.2006, яка розташована на території Російської Федерації (а.с. 14-15).

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 11 Закону № 1058-ІV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру;

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 цього Закону).

Відповідно до ст. 11 Закону № 1058-ІV застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.

За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування.

Згідно ч. 5, 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал.

Висновки суду.

Аналіз зазначених норм діє підстави для висновку, що усі місяці роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.

Як встановлено судом із матеріалів справи, зокрема, рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.05.2020, яке набрало законної сили 19.06.2020, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 дійсно працював в ООО «Техпромстрой» на посаді газоелектрозварювальника з 01.01.2004 по 28.11.2006, яка розташована на території Російської Федерації (а.с. 14-15).

Так, згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Спірний стаж позивача також підтверджується довідкою, відповідно до якої у період з 02.09.1999 по 28.11.2006 позивач працював в ООО «Техпромстрой» на посаді газоелектрозварювальника (а.с. 7).

Однак суд зазначає, що внаслідок невиконання ООО «Техпромстрой» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду у вказані періоди, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16) та у постанові від 24 травня 2018 року у справі №12392/16-а.

Таким чином, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 01.01.2004 по 28.11.2006 в ООО «Техпромстрой» до страхового стажу за порушення, вчинене вказаним страхувальником (роботодавцем), оскільки згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині та, як наслідок для повного захисту прав позивача, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2021 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції повно щодо наявності достатніх підстав для часткового задоволення цього позову та вважає, що судом правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р. - без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р.- залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель