Справа № 160/18364/21
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/18364/21
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рівній В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Газон» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 р. (суддя Єфанова О.В.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Газон» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення

в с т а н о в и В:

06.10.2021 р. ТОВ «Дніпро Газон» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, де просили визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 03.09.2021 р. № 0000010/7.5-19.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване відсутністю підстав для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення рішення.

Не погодившись з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 р. позивач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення суду, прийняти нове рішення, де задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неправильно застосував норми матеріального права та процесуального права та визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи.

На апеляційну скаргу позивача відповідачем наданий відзив, де просили рішення суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі та вислухавши учасників процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2019 р. між компанією Lindsay Sulama ve Altyapi San ve Tic A. S. (Туреччина), як продавцем та ТОВ «Дніпро Газон», як покупцем, укладений контракт № LIN-DG 19-12, згідно чого в другому розділі контракту передбачено, що «продавець зобов`язався поставляти, а покупець приймати та оплачувати товари, які є предметом даного Контракту, а саме, іригаційне обладнання та запасні частини до нього».

Відповідно Додатку №1 до вищезазначеного Контракту від 15.12.2019 р. «продавець поставляє товар покупцю в асортименті, кількості та за цінами наведеними нижче:

Зрошувальна система Lindsay «Zimmatic» GEO 170 м./ Irrigation system Lindsay «Zimmatic» GEO 170 м. 1 шт, ціна за одиницю в дол.США 54 700,00, вартість 54 700,00 дол.США.

Даний факт підтверджений інвойсом № BV2927 від 15.12.2019 р.

Вказаний товар оплачений покупцем платіжними дорученнями № 2JBKLJC від 21.12.2019 р. та № 3JBKLЛ2 від 19.02.2020 р.

Судом встановлено, що ТОВ «Дніпро Газон» для митного оформлення товару наданий пакет документів:

-митна декларація від 31.03.2020 р. № UA500020/2020/209301;

-контракт № LIN-DG 19-12 від 15.12.2019 р.;

- Додаток №1 до вищезазначеного Контракту від 15.12.2019 р.;

-інвойс № BV2927 від 15.12.2019 р.

-платіжні доручення № 2JBKLJC від 21.12.2019 р. та № 3JBKLЛ2 від 19.02.2020 р.;

-сертифікат про походження № S 0265409;

-сертифікат якості від 13.3.2020 р.;

-висновок експерта № 20-84/03-2020 від 31.03.2020 р.;

-міжпортове перевезення вантажів AD2001 1 01 664;

-лист продавця від 06.03.2020 р.

Листом від 06.03.2020 р. продавець, як експортер повідомив, що їх завод знаходиться в зоні вільної торгівлі, тому компанія, як експортер, не оформляє експортну декларацію на Товар, відвантажений з заводу Турції, в т.ч. і Товар, згідно Додатку №1 від 15.12.2019 р. до контракту № LIN-DG 19-12 від 15.12.2019 р.

Судом встановлено, що 28.01.2021 р. позивач отримав від відповідача запит від 25.01.2021 р. про надання пояснень та документальне підтвердження з питань митного оформлення товару «Зрошуваьна система…» за митною декларацією від 31.03.2020 р. № UA500020/2020/209301.

Також встановлено, що з метою дооформлення операції та усунення будь яких сумнівів щодо дійсності вартості товару сторонами укладена додаткова угода в березні 2021 р. до Контракту № LIN-DG 19-12 від 15.12.2019 р., яка свідчить про те, що повна вартість товару в повній комплектації і готової до використання склала 92 704,42 дол.США. Сторони домовилися, що продавець продав, а покупець купив частину товару, яка зазначена в п.1.1 даної Додаткової угоди на загальну суму 54 700 дол.США в комплектації, яка узгоджена в Додатку №1 від 15.12.2019 р. та інвойсі № BV2927 від 15.12.2019 р.

29.03.2021 р. позивач подав до відповідача первинні документи про товар, що подавалися до митного оформлення, а також транзитний супровідний документ та додаткову угоду від 17.03.2021 р. до контракту.

В період з 02.08.2021 р. по 05.08.2021 р. Дніпропетровською митницею Держмитслужби проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Дніпро Газон» з питань дотримання вимог законодавства України з митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування товару при оформленні митної декларації від 31.03.2020 р. № UA500020/2020/209301.

За результатами перевірки 06.08.2021 р. складений акт №003/21/7.5-19/, де зафіксовані порушення позивачем п.2 ч.2 ст.52, п.7 ч.3 ст. 75 МК України, в результаті чого занижене податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митною декларацією від 31.03.2020 р. № UA500020/2020/209301 на загальну суму 206 020,42 грн.

Як слідує з висновку відповідача № 3/0003/21/7.5-19//7.5-19 від 30.08.2021 р., встановлено, що піддані під час митного оформлення позивачем митна декларація від 31.03.2020 р. та надіслані разом з запереченнями до акту перевірки інвойс від 15.12.2019 р. і додаток №1 до контракту не містять інформації щодо придбання частини товару або неповної комплектації товару.

Митне оформлення товару за митною декларацією здійснено 31.03.2020 р. без наявності Додаткової угоди від 17.03.2021 р.. Крім того, відповідач зазначив, що додаткова угода від 17.03.2021 р. до контракту від 15.12.2019 р., що надіслана позивачем, підписана і закріплена печаткою тільки української сторони, а станом на 20.08.2021 р. на адресу митниці надіслана додаткова угода разом з підписом та печаткою турецької сторони.

Крім того, повідомили, що Генеральною Дирекцією з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччини листом від 19.08.2020 р. № 4.01.03/UA-824222 надані копії експертної декларації від 12.03.2020 р. № 20ТR0084 та рахунку фактури від 11.03.2020 р. № 179, на підставі яких здійснене митне оформлення Товару при його експорт із Республіки Туреччини.

Відповідно до відомостей, внесених до експортної декларації від 12.03.2020 р. та рахунку- фактури від 1.03.2020 р., вартість товару склала 92 704,42 дол.США.

При співставленні зазначених показників вартості встановлено, що вартість товару, задекларованого за митною декларацією від 31.03.2020 р. була менша від його вартості, зазначеній у експортній декларації від 12.03.2020 р, та рахунку фактурі від 11.03.2020 р. на 1030102,17 грн.

Таким чином, відповідно інформації, отриманої від Генеральної дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччина встановлене заниження позивачем митної вартості товару, заявленої до митного оформлення за митною декларацією від 31.03.2020 р.

На підставі висновків перевірки 03.09.2021 р. відповідачем прийняте податкове повідомлення рішення № 0000010/7.5-19, чим збільшена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на суму 206 020,43 грн за основним платежем та 51 505,11 грн за штрафними санкціями, а всього 257 525,54 грн.

Так, з матеріалів справи слідує, що 15.12.2019 р. між позивачем та турецькою компанією укладений контракт № LIN-DC 19-12 на поставку товару, «а саме іригаційне обладнання та запасні частини до нього».

Відповідно додатку №1 до даного контракту, укладеного в той же день, «продавець поставляє товар покупцю в асортименті, кількості та за цінами наведеними нижче: Зрошувальна система - 1 шт, вартістю 54 700 дол.США.

Інвойс № BV2927 підтверджує, що поставлений на адресу позивача товар є зрошувальна система, вартістю 54 700 грн, що оплачене двома платіжними дорученнями.

Крім того, встановлено, що з метою усунення будь яких сумнівів митниці щодо дійсної вартості товару 17.03.2021 р. продавець та покупець уклади додаткову угоду до контракту, де зазначили про продаж частини товару на суму, саме, 54 700 дол. США.

Так, суд погоджується з тим, що дана додаткова угода до контракту укладена була сторонами вже після митного оформлення товару, але дана додаткова угода, лише уточнює, факт придбання позивачем частини товару, вартістю, саме, 54 700 дол.США, і вартість товару, починаючи з моменту укладення контракту та додатку №1 до неї до моменту розгляду справи в суді, жодним чином не змінювалася, та доказів отримання позивачем товару, вартістю 92 704,42 дол.США відповідачем не надано.

Крім того, висновком експерта № 20-84/03-2020 від 31.03.2020 р. підтверджена ринкова вартість товару, що відповідає задекларованій вартості товару.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, оскільки матеріалами справи підтверджено, що в наданих документах до митного оформлення не містилося розбіжностей, що впливали б на митну вартість поставленого товару.

Статтею 49 МК України передбачено, що « 1. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Згідно статті 52 МК України встановлено, що « 1. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

2. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації…».

Як слідує з матеріалів справи, позивач надав відповідачу первинні документи про товар, що підтверджували придбання та ринкову вартість товару і дані документи не містили розбіжностей в числових значеннях, вони були достовірними, базувалися на об`єктивних даних, що були документально підтвердженими та піддавалися обчисленню.

Враховуючи иевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Крім того, судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір при поданні позову в розмірі 3 862,88 грн та за апеляційну скаргу 5 794,2 грн, в всього 9 657,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 315,317,321,322,325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Газон» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Газон» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 03.09.2021 р. № 0000010/7.5-19.

Стягнути з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Газон» судові витрати в розмірі 9 657,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова