Справа № 460/2711/23
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року м. Рівне №460/2711/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер"
доДержавної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області
про скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №347571 від 24.01.2023, винесеної на підставі Акту №333618 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 07.12.2022, якою до позивача, на підставі частини 1 абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а викладені в ній обставини та підстави порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - не відповідають дійсності.

Зокрема постанова у справі про застосування адміністративно-господарського штрафу №347571 від 24.01.2023 мотивована тим, що 07.12.2022 за результатом перевірки транспортного засобу БАЗ Т713.13, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ "Прод Майстер", інспектором відділу дорожнього нагляду(контролю) у Волинській області встановлено, що автомобільним перевізником надавались послуги по перевезенню за відсутності товаро-транспортної накладної.

Поряд з тим, у поданій позовній заяві представник позивача вказує на те, що водій Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" під час здійснення переміщення вантажу зі складу позивача, розташованого по вул. Князя Володимира, 112А, м.Рівне до складу за адресою: вул.Карбишева, м.Луцьк, випадково взяв зайві документи на продукцію, яка була відсутня в автомобілі. А саме накладні на внутрішнє переміщення №№ПМ-001519, ПМ-001520, ПМ-001522, ПМ-001523.

Саме за таких умов, згідно акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №333618 від 07.12.2022 встановлено, що перевізник не забезпечив водія транспортного засобу товаро-транспортною накладною, чим порушив вимоги статті 48 Закону України №2344-ІІІ.

Водночас згідно з поясненнями водія ОСОБА_1 від 07.12.2022, останній надав інспектору відділу державного нагляду з безпеки на транспорті видаткові накладні та ТТН 2 шт. у трьох екземплярах.

Таким чином, на переконання позивача, товариство не вчиняло правопорушень, відповідальність за які передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажів за відсутності, на момент проведення перевірки, документів визначених статтею 48 цього Закону, і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень. Позовні вимоги просить задовільнити.

Ухвалою судді від 06.02.2023 позовна заява залишалася без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач допущені недоліки усунув, відтак позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 28.02.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) учасників справи.

08.03.2023, в межах строку визначеного судом, відповідачем Державною службою України з безпеки на транспорті подано до суду відзив на позовну заяву від 07.03.2023.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. На обґрунтування своєї позиції вказав на те, що згідно акту перевірки водія позивача від 07.12.2022 №333618 виявлено порушення вимог абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Під час перевірки виявлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт». А саме, що перевізник не забезпечив водія оформленою товаро-транспортною накладною та індивідуальною-контрольною книжкою водія із графіком змінності водіїв, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідальність за вказане порушення передбачена вимогами статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац третій частина перша - перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: оформлена товарно-транспортна накладна та індивідуальна контрольна книжка водія із графіком змінності водіїв».

Листом від 16.01.2023т№2773/3.4/24-23 позивача було запрошено для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Разом з тим участь уповноваженого представника під час розгляду справи не було забезпечено. Як наслідок, за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення прийнято постанову від 24.01.2023 №347571.

Приймаючи оскаржувану постанову, орган державного контролю діяв у межах, у спосіб та на підставі повноважень, визначених чинним законодавством. У зв`язку із чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

24.03.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

З змісту відповіді на відзив на позовну заяву вбачається, що позивач заперечує факт повідомлення ТОВ "Прод Майстер" про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатом якого винесено оскаржувану постанову. Додатково позивач вказує на те, що при оформленні акту №333618 неправильно зазначено місцезнаходження позивача.

Щодо відсутності ТТН, позивач зазначає, що відповідно до видаткової накладної №ПМ-0009063 від 06.12.2022 та ТТН №ПМ-002035 від 06.12.2022; видаткової накладної №ПМ-0009060 від 06.12.2022 та ТТН №ПМ-002087 від 06.12.2022 позивач здійснював переміщення вантажу зі свого складу, що розташований по вул.Князя Володимира,12, м.Рівне до свого складу, що розташований за адресою: вул.Карбишева, м.Луцьк.

Накладні на внутрішнє переміщення товару №№ ПМ-001519,ПМ-001520, ПМ-001522, ПМ-001523 водій взяв випадково, вказаної продукції у автомобілі не було. Означене додатково підтверджується поясненнями водія ОСОБА_2 від 07.12.2022.

Щодо наявності чи відсутності індивідуальної контрольної книжки водія, позивач зазначив, що під час проведення перевірки вказана книга представниками Укртрансбезпеки не вимагалась. Водночас акт заповнений представниками Укртрансбезпеки нерозбірливим почерком, у зв`язку із чим був підписаний водієм без зауважень. Копія графіку змінності водіїв та індивідуальна контрольна книжка долучені представником позивача до матеріалів справи згідно клопотання про долучення доказів від 05.04.2023.

18.04.2023 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від Державної служби України з безпеки на транспорті.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

07.12.2022 о 14 годин 30 хвилин старший інспектор відділу дорожнього нагляду (контролю) у Волинській області Івасенко С.В. на 127 км а.д Н-22 Рівне-Луцьк провів перевірку транспортного засобу БАЗ Т 713.13, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , що належить ТОВ "Прод Майстер".

З змісту акту перевірки встановлено, що автомобільним перевізником TOB "Прод Майстер" надавались послуги з перевезення вантажу за відсутності товарно-транспортної накладної та індивідуальної контрольної книжки водія.

Листом від 16.01.2023т№2773/3.4/24-23, посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті запропоновано позивачу взяти участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що надіслано лист.

Разом з тим, участь уповноваженої особи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем не забезпечено.

За результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 24.01.2023 відділом державного нагляду (контролю) у Рівненській області, в особі начальника відділу Самофалова В.А. винесено Постанову у справі про застосування адміністративно-господарського штрафу №347571, згідно якої ТОВ "Прод Майстер" визнано винним у вчиненні порушень ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за яке передбачено ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 цього Закону, і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Вважаючи вищезазначену постанову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування та зазначає, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства, зокрема не враховано фактичних обставин справи та документів, які доводять відсутність порушення Закону України "Про автомобільний транспорт" з боку позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

За змістом статей 238, 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф. Відповідно до частини першої статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до ст. 60 Закону №2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

За змістом ч. 7 ст. 6 названого Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, поміж іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п. 4 Положення №103, основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація, державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Підпунктами 2, 19, 29 п. 5 відповідного Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Абзацом 1 п. 8 Положення №103 визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 5 Закону №2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Даний Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з п. 14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з п. 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Відповідно до п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з п. 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

З аналізу зазначених норм встановлено, що розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт передує повідомлення суб`єкта господарювання про час та місце такого розгляду. При цьому п.п.25- 26 Порядку №1567 встановлює, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання (натомість, право розгляду справи без участі уповноваженої особи суб`єкта господарювання надає неявка такої особи за умови її належного повідомлення про час та місце розгляду справи) та не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Таким чином, за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу).

Як слідує з матеріалів справи, 07.12.2022 старшим інспектором відділу дорожнього нагляду (контролю) у Волинській області Івасенко С.В. складено Акт №333618 за результатом перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення вантажів ТОВ "Прод Майстер". Під час здійснення перевірки виявлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевезення вантажу за відсутності товарно-транспортної накладної та індивідуальної контрольної книжки водія.

Зокрема з досліджених матеріалів справи встановлено, що підставою притягнення позивача адміністративної відповідальності та накладення адміністративно господарської санкції стала відсутність товаро-транспортних накладних на перевезення товару згідно накладних на внутрішнє переміщення №№ ПМ-001519, ПМ-001520, ПМ-001522, ПМ-001523.

Водночас, як вбачається з пояснень водія ОСОБА_1 від 07.12.2022, позивач здійснював переміщення вантажу зі свого складу, що розташований по АДРЕСА_1 до свого складу, що розташований за адресою: вул. Карбишева, м. Луцьк. Водночас на складі у м. Рівне, вул. Князя Володимира, 112 А, під час завантаження продукції на автомобіль (для здійснення внутрішнього переміщення) за видатковою накладною №ПМ-0009063 від 06.12.2022 та товарно-транспортною накладною №ПМ-0022035 від 06.12.2022; видатковою накладною №ПМ-0009060 від 06.12.2022 та товарно-транспортною накладною №ПМ-0022087 від 06.12.2022 він випадково, з неуважності взяв зайві документи - накладні на внутрішнє переміщення №№ ПМ-001519, ПМ-001520, ПМ-001522, ПМ-001523.

Товар згідно останніх накладних був відсутній у кузові автомобіля та не перевозився.

07.12.2022 під час рейдової перевірки працівникам відділу дорожнього нагляду (контролю) у Волинській області водій надав видаткові накладні та товаро-транспортні накладі (2 штуки у трьох екземплярах), а також, накладні на внутрішні перевезення (які помилково забрав зі складу і товар по яких не завантажувався).

Водночас протокол акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №333618 від 07.12.2022 підписано водієм без зауважень.

Таким чином, суд критично оцінює доводи позивача в цій частині.

Разом з тим, статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", затверджено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Зокрема, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Крім цього, у пункті 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (з наступними змінами та доповненнями, далі Правила № 363) наведено значення таких термінів та понять, які вживаються у цих Правилах:

-вантажовідправник будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення;

-вантажоодержувач будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку;

-договір про перевезення вантажів двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання;

-замовлення на перевезення вантажів документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни;

-замовник вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів;

-перевізник фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Пунктом 3.1 Правил №363 визначено, що договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі (надалі Перевізники), та вантажовідправниками або вантажоодержувачами (надалі Замовники).

Системний аналіз вищенаведених норм дає суду підстави дійти висновку, що до відповідальності, передбаченої абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-ІІ, можуть бути притягнуті лише ті автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату та мають укладені договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом на комерційній основі, але які надають такі послуги без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону.

Згідно із статтею 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами першою третьою статті 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Таким чином, відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу передбачена саме за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону 2344-ІІ. При цьому, з наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою є здійснення вантажних перевезень на договірних умовах, учасниками яких є три сторони перевізник, вантажовідправник та вантажоодержувач.

Відтак, визначальним для вирішення даного спору є встановлення того, чи здійснювалося 07.12.2022 перевезення вантажу належним ТОВ "Прод Майстер" автомобілем марки БАЗ Т 713.13, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на договірних умовах, чи таке перевезення зазначеного вантажу здійснювалося для власних потреб.

Як вбачається з акту перевірки, під час проведення перевірки водій ОСОБА_1 надав накладні на внутрішнє переміщення №№ ПМ-001519, ПМ-001520, ПМ-001522, ПМ-001523 від 07.12.2022, відповідно до яких товар переміщався між складами позивача ТОВ "Прод Майстер".

З огляду на вищевикладене, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини на підставі поданих учасниками справи доказів, суд приходить до висновку, що 07.12.2022 перевезення вантажу належним ТОВ "Прод Майстер" автомобілем марки БАЗ Т 713.13, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 не є послугою з перевезення вантажу в розумінні статті 1 Закону № 2344-ІІІ, вказане перевезення вантажу здійснювалося для власних потреб та за наявності накладної на внутрішнє переміщення товару.

Щодо відсутності індивідуальної книжки водія, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Аналіз положень статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі -Інструкція № 385).

За приписами п. 1.3 Інструкції № 385 ця інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції № 385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Пунктом 3.3 Інструкції № 385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Пунктом 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 визначено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Статтею 18 Закону № 2344-III визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Згідно з змісту акту №3336618 від 07.12.2022 під час проведення перевірки водія позивача виявлено порушення статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, що під час надання послуг з перевезення вантажів, перевізник не забезпечив водія оформленою товаротранспортною накладною та індивідуальною контрольною книгою із графіком змінності водіїв, чим порушив вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Водночас з змісту відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла на адресу суду 24.03.2023 та пояснень водія, наданих директору ТОВ "Прод Майстер" вбачається, що всі необхідні документи були пред`явлені працівникам відділу державного нагляду(контролю) в Рівненській області.

Індивідуальна контрольна книга водія із графіком змінності водіїв, інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області, під час проведення огляду - не витребовувалась.

Одночасно з цим, необхідно зауважити, що 05.04.2023 до суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів. Позивачем було долучено копію витягу з Індивідуальної контрольної книжки водія ТОВ "Прод Майстер" ОСОБА_1 на вантажний автомобіль БАЗ Т713.13 державний номерний знак НОМЕР_1 на 2022 рік.

Суд, враховуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 26.01.2023 по справі № 380/7319/21 (щодо можливості долучати до матеріалів справи докази на усіх стадіях судового процесу із поданням учасником справи нових доказів) вважає за необхідне врахувати подані позивачем до матеріалів справи докази, оскільки у протилежному випадку буде обмеження судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого судового розгляду.

Таким чином вбачається, що ТОВ "Прод Майстер", як перевізник забезпечив водія необхідними документами, визначеними статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Означена обставина відповідачем не спростована належними доказами.

Відповідно до положень частини першої статті 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими судом доказами, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної позивачем постанови, а тому, зважаючи на наведені вище норми законодавства суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, інші доводи сторін, наведені у цій справі, вищезазначених висновків суду не спростовують.

Питання про розподіл судових витрат, судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 347571 від 24.01.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" (вулиця Князя Володимира, будинок 112-а, м. Рівне, 33009, код згідно з ) витрати зі сплати судового збору в сумі 2684, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 травня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" (вул. Князя Володимира, буд. 112-а,м. Рівне,33009, ЄДРПОУ/РНОКПП 37796780)

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області (вул. Небесної Сотні, буд. 34,м. Рівне,33011, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845)

Суддя С.М. Дуляницька