Справа № 160/19680/22
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19680/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року в адміністративній справі №160/19680/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12.12.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому позивач просить: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яка оформлена у вигляді Рішення про відмову у призначенні пенсії №28 від 18.10.2022 року, у призначенні пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за віком, за Списком №1 у розмірі 80 відсотків її заробітної плати згідно вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 періоди роботи за Списком №1 з 22.11.2012 року по 28.02.2013 рік, 01.03.2013 року по 02.08.2016 рік, з 03.08.2016 року по 19.09.2022 рік, як шахтарю з характером виконуваних робіт -«зайнятий повний робочий день на підземних роботах по видобутку руди»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 11 жовтня 2022 року призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу) згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: з 1 жовтня 2022 року нарахувати та виплачувати пенсію за Списком №1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В обґрунтування позову вказано, що позивач звернулась із заявою до відповідача-1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, рішенням відповідача-2 було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та неможливістю зарахування до пільгового стажу періоди роботи згідно довідки №348 від 03.10.2022 року оскільки відсутні документи, які підтверджують що шахта «Ювілейная» є структурним підрозділом ПрАТ «Суха Балка»: періоди роботи з 22.11.2012 року по 29.02.2013 року зазначена посада учень лаборанта-радіометриста, оплата за основною професією оператора-радіометриста має місце розходження в посаді, яка зазначена в переліку робочих місць - лаборант-радіометрист. Позивач вважає вказане рішення відповідача-2 протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, досягла пенсійного віку та має відповідний стаж, який підтверджено належними та допустимими доказами. З огляду на вказане позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року в адміністративній справі №160/19680/22 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано відмову рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №28 від 18.10.2022 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за віком на пільгових умовах за Списком №1, з врахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 року: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 періоди роботи за Списком №1 з 22.11.2012 року по 28.02.2013 рік, 01.03.2013 року по 02.08.2016 рік, з 03.08.2016 року по 19.09.2022 рік, як шахтарю з характером виконуваних робіт -«зайнятий повний робочий день на підземних роботах по видобутку руди»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 11.10.2022 року (дати звернення), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що відомості трудової книжки позивача НОМЕР_1 містить відомості, зокрема про періоди роботи позивача:

- з 01.09.1989 року по 21.06.1993 року навчалася в Криворізькому гірничо - механічному технікумі;

- з 02.08.1993 року по 04.08.1993 року -працювала токарем 2 розряду в ремонтно-інструментальному цеху Ленінського державного рудоремонтного заводу;

- з 04.11.1993 року по 28.02.1995 року (1 рік, 3 місяці, 25 днів) -працювала лаборантом в Середній школі №86 м. Кривого Рогу тимчасово;

- з 01.03.1995 року по 31.08.1995 року - займала посаду педагога-організатора в Середній школі №86 м. Кривого Рогу;

- з 01.09.1995 року по 28.12.1999 року -працювала лаборантом в Середній школі №86 м. Кривого Рогу;

- з 02,02.2004 року по 08.07.2005 року - працювала токарем 2 розряду в механозбірному цеху в АТ «АЕМКАР»;

- з 12.07.2005 року по 15.09.2005 року - працювала оператором поштового зв`язку в Криворізькому поштампі;

- з 28.11.2005 року по 17.03.2008 року -працювала підсобним робітником в Криворізькій загальноосвітній школі №62;

- з 01.04.2008 року по 05.01.2009 року -працювала контролером верстатних та слюсарних робіт 5 розряду в службі контролю якості в ТОВ «ТРАНСМАШ»;

- з 24.11.2009 року по 26.05.2010 року - працювала оператором у виробництві харчової продукції (круасанової машини) в TOB «МІК»;

- з 07.12.2011 року по 15.11.2012 року -працювала контролером верстатних та слюсарних робіт 4-го розряду у відділ технічного контролю з метою обслуговування дільниці з виготовлення комплектних розподільних пристроїв механоскладального цеху в ПАТ «ЕЛЕКТРОЗАВОД».

Періоди роботи в ПрАТ «Суха Балка», шахта «Ювілейна»:

- з 22.11.2012 року по 28.02.2013 року -працювала учнем лаборанта-радіометриста 1 розряду дільниці №39, з повним робочим днем в підземних умовах;

- з 01.03.2013 року по 06.05.2013 року -працювала лаборантом-радіометристом 2 розряду дільниці №39, з повним робочим днем в підземних умовах;

- з 07.05.2013 року по теперішній час -працювала лаборантом-радіометристом 3 розряду дільниці №39, з повним робочим днем в підземних умовах.

У оскаржуваному рішенні відповідач вказав про неможливість для зарахування до пільгового стажу вищевказаний період роботи позивача, згідно довідки №348 від 03.10.2022р. оскільки відсутні документи, які підтверджують шо шахта «Ювілейная» є структурним підрозділом ПрАТ «Суха Балка»: періоди роботи з 22.11.2012 року по 29.02.2013 року зазначена посада учень лаборанта-радіометриста, оплата за основною професією оператора-радіометриста має місце розходження в посаді, яка зазначена в переліку робочих місць - лаборант-радіометрист.

При цьому, суд зазначає, що у рішенні відповідача відсутні будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаних періодів, зазначених у трудовій книжці, помилок у їх оформленні, а лише вказано, що наявні розбіжності в інформації щодо періоду та місця трудової діяльності відповідно до даних трудової книжки.

Суд звертає увагу, що зазначені записи в трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином. Даний факт відповідачем не оспорюється.

Водночас, суд звертає увагу, що здійснення перевірки довідок, пенсійним фондом здійснюється лише у разі відсутності записів у трудовій книжці. Натомість, періоди роботи належним чином зафіксовані у трудовій книжці позивача.

Крім того, вказані професії позивача включені до Списку № 1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України, від 16.01.2003 №36 та відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію на пільгових умовах, розділ І, підрозділ 1, пункт «а», позиція 1.1а.

При цьому, позивачем на підтвердження пільгового стажу за Списком № 1 також було надано довідку довідку про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за вих. № 348 від 03.10.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_3 працювала в ПрАТ «СУХА БАЛКА» на Шахті «Ювілейна» у період:

- з 22.11.2012 року по 29.02.2013 року -учнем лаборанта-радіометриста. Знаходилась на індивідуальному навчанні. За час навчання професії лаборанта-радіометриста оплата праці здійснювалась за тарифними ставками основної професії оператора-радіометриста, виконувала/характер виконуваних робіт/ - безпосередньо зайнята повний робочий день в підземних умовах по видобутку руди.

- з 01.03.2013 року по 02.08.2016 року-лаборант-радіометрист, що передбачено: Списком №1, розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1а. постанова КМУ №36 від 16.01.2003 року та часиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

- з 03.08.2016 року по 19.09.2022 року -лаборант - радіометрист, що передбачено: Списком №1, розділ 1, підрозділ 1 Постанова КМУ №461 від 24,06,2016 року та частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вищевказані періоди роботи безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах з видобутку руди та інших корисних копалин з вмістом/ у тому числі у вміщующих породах/ двоокису кремнію 10 відсотків і більше.

Таким чином довідкою № 348 від 03.10.2022 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вбачається, що позивач працювала повний робочий день у шкідливих умовах за Списком №1.

Також Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено позивачу у призначенні пенсії, оскільки позивач не досягла віку необхідного для призначення пенсії за Списком № 1.

Позивач не погодившись, з таким рішенням звернувся до суду з адміністративним позовом.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у справі врегульовано нормами Конституції України, нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менш 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня1969 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017р. №2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017р. (далі- Закон №2148-VIII) внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІV (в редакції Закону від 03.10.2017р. №2148-VIII) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Пунктом 2 розділу XV Закону №1058-ІV (в редакції Закону №2148-VIII) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Таким чином з 01.20.2017р. (дата набрання чинності Закону №2148-VIII, яким були внесені зміни Закону №1058-ІV) порядок призначення пенсій за списком № 2, одночасно регламентувався двома нормами права: пунктом «б» ст.13 Закону №1058-ІV та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV

Рішенням Конституційного суду України від 23.01.2020р. № 1-р/2020 «У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII» :

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Конституційний суд України у зазначеному рішенні зробив висновок про те, що

норми ст.13, ч.2 ст.14, пункти «б» «г» статті 54 Закону № 1788 (зі змінами, які були внесені до нього) і якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій ст. 8 Конституції України, та порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином з 23.01.2020р. (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. в справі № І-р/2020) діють положення ст. 13 Закону №1788-ХІІ в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, при цьому залишилися чинними відповідні положення Закону №1058-IV.

Тобто з 23.01.2020р. в Україні існують дві норми закону, які одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, за якими пенсії за віком призначаються на пільгових умовах за списком №2: п. «б» ст. 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ та пункт 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VІІІ.

Спірні норми вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає: 50 років за ст. 13 Закону №1788-ХІІ (у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ); 55 років за п. 5 ч. 2 статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VІІІ.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду при перегляді зразкової справи дійшла висновку, що таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України»).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду також послалась на правовий висновок, сформульований нею раніше у постанові від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56), згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії за Списком №1 після досягнення віку, який визначено положеннями пункту а статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

В той же час, суд апеляційної інстанції не може погодитися з обраним судом першої інстанції способом захисту порушено права.

Так, суд першої інстанції, визначивши право позивачки на призначення пенсії за Списком №1, дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії. Такі висновки суд обґрунтував дискреційними повноваженнями органами ПФУ в питаннях призначення пенсії.

З такими висновками суду першої інстанції, враховуючи встановлені обставини відмови позивачці у призначенні пенсії, суд апеляційної інстанції не може погодитися з огляду на таке.

Так, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади, як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

У спірному випадку, реалізуючи свої владні повноваження, пенсійний орган, обираючи одне із альтернативних рішень, прийшов до висновку про те, що правильним рішенням є рішення про відмову в призначенні позивачці пенсії.

Тобто, відповідачем було реалізовано свої дискреційні повноваження шляхом прийняття оскарженого рішення.

Адміністративний суд під час розгляду справи та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, у разі скасування нормативно-правового акту або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).

У спірному випадку встановлено, що єдиною підставою для відмови позивачці у призначені пенсії була позиція органу ПФУ про невідповідності даних щодо вказаних періодів та у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

Оскільки позиція органу ПФУ відносно невідповідності даних щодо вказаних періодів у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, судом визнана неправомірною, а інших підстав для відмови у призначенні пенсії відповідачами висловлено не було, то суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання призначити пенсію, оскільки це буде свідчити про дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказаний спосіб захисту порушеного права не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, яке були предметом судового контролю у межах цієї справи.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції, в частині визначеного способу захисту порушеного права, скасувати та в цій частині прийняти нову постанову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 11 жовтня 2022 року призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу) згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: з 1 жовтня 2022 року нарахувати та виплачувати пенсію за Списком №1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ч. 1, ч. 3 ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача, з урахуванням складності справи, доведеності надання послуг, підлягають кошти у розмірі 3969,60 грн, що є витратами зі сплати судового збору, які у зв`язку з задоволення вимог позивача, підлягають відшкодуванню і таке стягнення слід проводити за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів солідарно.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року в адміністративній справі №160/19680/22 - в частині визначеного способу захисту права скасувати та в цій частині прийняти нову постанову:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 11 жовтня 2022 року призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу) згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 1 жовтня 2022 року нарахувати та виплачувати пенсію за Списком №1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як шахтарю, працюючому в підземних умовах повний робочий день з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року в адміністративній справі №160/19680/22 залишити без змін.

Стягнути за рахунок власних бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 984, 80 грн.

Стягнути за рахунок власних бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 984, 80 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття , та може бути оскаржена у строки та в порядку встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов