Справа № 240/951/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Житомир

справа № 240/951/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області оформлену листом від 02.01.2023 №9-40855/К-02/8-0600/23 щодо не призначення пенсії;

- зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з її пільгового обчислення з 01.08.2017 та виплатити виниклу заборгованість.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом №0030 о/с від 01.08.2017 його звільнено зі служби в поліції. Вислуга років, становить в календарному обчислені 18 рікоків 11 місяців 14 днів, в пільговому обчислені 25 років 07 місяців 08 днів.

Вказує, що на виконання рішення суду у справі №0640/4686/18 Головним управлінням Національної поліції у Житомирській області 30.12.2021 направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області документи для призначення пенсії.

Однак, управління Пенсійного фонду відмовило у призначенні пенсії за вислугою років.

Рішенням суду у справі №240/9190/22 зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути заяву про призначення пенсії та прийняти вмотивоване рішення.

Проте, відповідач листом від 02.01.2023 повідомив, що оскільки рішенням суду №240/9190/22 зобов"язано розглянути заяву, то Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянуто заяву та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону №2262-ХІІ, з підстав відсутності необхідної кількості календарної вислуги років.

Втім, позивач вважає, що має право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п.а ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, необхідний стаж для призначення пенсії слід обраховувати в пільговому обчисленні.

Вважаючи, що має право на призначення пенсії за вислугою років згідно з п.а ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачам за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана уповноваженими особами відповідачем.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування правової позиції вказує, що станом на дату звільнення вислуга років позивача становить 25 років 07 місяців 08 днів, в тому числі календарна вислуга років - 18 років 11 місяців 14 днів. Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, призначаються пенсії за вислугу років незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: зокрема, - з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних років і більше. Підстав для призначення пенсії позивачу за вислугу років, у головного управління немає, оскільки відсутня календарна вислуга 23 роки відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_1 наказом начальника Одеського інституту внутрішніх справ МВС України від 17 серпня 1998 року № 75 о/с прийнятий на службу в органи внутрішніх справ. Відповідно до наказу начальника УМВС України в Житомирській області від 04 листопада 2015 року №00139 о/с позивач звільнений з органів внутрішніх справ та згідно з наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1 о/с від 07 листопада 2015 року прийнятий на службу до поліції.

У подальшому наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №0030 о/с від 01 серпня 2017 року, позивач звільнений зі служби в поліції.

Вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становить 18 років 11 місяців 14 днів, у пільговому обчисленні 25 років 07 місяців 08 днів, про що свідчить довідка №К-94/12/02-2018, яка міститься в матеріалах справи.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі №0640/4686/18 сектором з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Житомирській області супровідним листом від 30 грудня 2021 року за №273/48/01-2021 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області направлено документи щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Відповідно до рішення суду від 04.11.20222 у справі №240/9190/22 позов ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії із врахуванням пільгової вислуги за матеріалами Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 19.01.2022;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2022 про призначення пенсії з урахуванням пільгової вислуги років за матеріалами Головного управління Національної поліції в Житомирській області та прийняти мотивоване рішення із врахуванням висновків суду.

У грудні 2022 року позивач звернувся до Головного правління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про повідомлення результатів виконання рішення суду справі №240/9190/22 та з проханням призначити пенсію за вислугу років, з урахування вислуги років у пільговому обчисленні.

Листом від 02.01.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача, що оскільки рішенням суду у справі №240/9190/22 зобов"язано розглянути заяву позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянута заява та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 Закону №2262-ХІІ, з підстав відсутності необхідної кількості календарної вислуги років.

Також зазначено, що відповідно до подання про призначення пенсії від 28.12.2021 №539 станом на 02.08.2017 календарна вислуга років складає 18 років 11 місяців 14 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 171 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України постановою від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок №393).

Саме цей Порядок визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Підпунктом «в» пункту 3 Порядок №393 визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця період служби у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Центральним управлінням Служби безпеки, Головним управлінням командуючого Національною гвардією, Державним комітетом у справах охорони державного кордону України, Управлінням державної охорони.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 431 від 14 листопада 2007 року затверджено Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №0030 о/с від 01.08.2017, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення зі служби (01.08.2017) становить:

- у календарному обчислені 18 років 11 місяців 14 днів;

- в пільговому обчислені 25 років 07 місяців 08 днів.

Суд зазначає, що подібні правовідносини вже неодноразово були предметом розгляду у Верховному Суді, а саме, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція в подальшому була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

Зокрема, за наслідками розгляду справи №480/4241/18 Верховний Суд зробив наступні правові висновки:

« 1. В цілях Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393».

Суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, застосовуючи вказані правові висновки до обставин цієї справи, суд наголошує на наступному.

Статтею 1 Закону №2262-XII передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-XII як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Отже, передбачена Законом №2262-XII календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-XII пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач - ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції з 01 серпня 2017 року та на момент звільнення його вислуга років в пільговому обчисленні становила 25 років 07 місяців 08 днів, то позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень пункту "а" статті 12 Закону № 2262-XII та Постанови №393.

Підсумовуючи наведене, необґрунтованими є доводи відповідача про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки такий висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм права, що регулюють спірні правовідносини.

З огляду на викладене та зважаючи на те що, позивач за своєю останньою посадою та характером служби відповідає критеріям, визначеним Законом №2262-ХІІ та Порядком №393, що дають право на врахування вислуги років у пільговому обчисленні, а стаж позивача у пільговому обчисленні становить 25 років 07 місяці 08 днів, то суд вважає, що відповідач дійшов необґрунтованого висновку про відсутність у позивача станом на час звільнення зі служби - 01.08.2017 необхідного стажу для призначення пенсії за вислугою років згідно із п. "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ та безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії.

Щодо дати з якої слід призначити пенсію позивачу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону №2262- ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.

При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 50 Закону №2262- ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Як встановлено судом, позивача було звільнено зі служби в поліції 01.08.2017.

При цьому, суд враховує, що до моменту звернення до суду з даним позовом, позивач неодноразово був вимушений звертатись до суду з метою захисту та встановлення свого права на пенсію за вислугу років, яка у свою чергу спричинена неправомірними діями органів Національної поліції та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

А тому, відповідно до норм Закону № 2262- ХІІ, пенсія за вислугу років позивачу підлягає призначенню з наступного дня після звільнення зі служби, тобто з 02.08.2017.

Враховуючи викладене, з метою належного захисту порушеного права позивача, окрім того враховуючи неодноразове звернення ОСОБА_1 до суду з метою встановлення свого права не пенсію за вислугу років, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 02.08.2017 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ відповідно до вислуги років, яка становить 25 роки 07 місяців 08 днів, здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функцій іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Щодо вимоги позивача про виплату заборгованості пенсії, суд вказує наступне.

Задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, оскільки відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право, отже, зазначена позовна вимога є передчасною.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 258, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 02 серпня 2017 року пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ відповідно до вислуги років, яка становить 25 років 07 місяців 08 днів, здійснити перерахунок та виплату пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1073 (одна тисяча сімсот три) грн 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 26 травня 2023 року.

Суддя А.В. Горовенко