Справа № 340/3237/21
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Кропивницький Справа №340/3237/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Соколівської сільської ради

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Соколівської сільської ради про:

- визнання протиправним та скасування рішення другої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради №233 від 22 грудня 2020 року;

- зобов`язання Соколівської сільської ради прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га, для будівництва індивідуальних гаражів відповідно до поданої схеми бажаного місця розташування земельної ділянки, яка надавалась разом з заявою від 13.11.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13.11.2020 р. звернулася до Соколівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га, для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться праворуч від земельної ділянки :51:006:0017. У додатках до заяви було надано картографічне зображення вільної ділянки з публічної кадастрової карти, копія паспорта та РНОКПП позивача. 15.01.2021 р. ОСОБА_1 отримала рішення №233 від 22.12.2020 р., яким відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га для будівництва індивідуальних гаражів. Підставою для відмови стало те, що на вказаній земельній ділянці начебто знаходиться дитячий майданчик для громади села. Позивач наголошує на тому, що підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Затверджених у встановленому законом порядку. Однак, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначається жодна із визначених законом підстав, з яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з чим, на думку позивача, таке рішення підлягає скасуванню. Окрім того, позивач звертає увагу на те, що дитячий майданчик розташований на іншій суміжній земельній ділянці та знаходиться перед обраною позивачем ділянкою.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнаються (а.с.31-39). Представник відповідача вказує, що відповідно до пункту а частини 4 статті 83 Земельного кодексу до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Підставою для відмови у наданні дозволу у рішенні відповідача зазначено, що вказана земельна ділянка передбачена для встановлення дитячого майданчика. Отже, земельну ділянку, яку бажає отримати у власність позивач заплановано використати для розширення дитячого майданчику, оскільки ця частина с. Соколівське густо населена та має багатоквартирні будинки де проживають діти. Тому, враховуючи інтереси та права дітей депутатами було вирішено залишити цю земельну ділянку для облаштування дитячого майданчика. Наразі Соколівською сільською радою було направлено листи про надання комерційних пропозицій стосовно виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтовним розміром 0,1000 га, яка розташована в с. Соколівське Кропивницького району Кіровоградської області. Після надходження комерційних пропозицій Соколівською сільською радою буде замовлено відповідну документацію та в подальшому влаштовано на зазначеній земельній ділянці дитячий майданчик. Згідно генерального плану села Соколівське, Плану зонування території села Соколівське, землі на яких позивач бажає отримати у власність земельну ділянку знаходяться у межах населеного пункту село Соколівське та належать до земель житлової забудови, а саме малоповерхової житлової забудови (Ж-2) згідно плану зонування с. Соколівське. Гараж згідно містобудівної документації (Генеральний план с. Соколівське та План зонування території с. Соколівське) може розміщуватися у зонах транспортної інфраструктури, а саме: у зоні ТР-2 зона СТО, АЗС, автопарків, гаражів, автостоянок (згідно плану зонування с. Соколівське). Представник відповідача н6аголошує на тому, що поруч з бажаним місцем розташування земельної ділянки знаходиться дитячий майданчик. Відповідно до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №173 від 19.06.1996 р. індивідуальні гаражі та відкриті майданчики для постійного зберігання особистих автомобілів місткістю до 300 легкових автомобілів слід розміщувати на периферії мікрорайонів або спеціально виділених ділянках житлових районів з віддаленням від дитячих ігрових майданчиків, місць відпочинку населення, шкіл, дошкільних закладів. Представник відповідача вважає, що розміщення гаража поряд з дитячим майданчиком негативно впливатиме на здоров`я дітей.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій вказано, що в оскаржуваному рішенні про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідач в якості відмови зазначає те, що на території земельної ділянки знаходиться дитячий майданчик. Однак. У тексті відзиву відповідач зазначає, що наразі дитячого майданчика на земельній ділянці немає, а лише планується його будівництво і дитячий майданчик розташований поблизу обраної земельної ділянки. Позивач вважає, що за відсутності підстав, що передбачені ч.3 ст.118 Земельного кодексу України, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень, зобов`язаний діяти у порядку, визначеному законом, а тому зобов`язаний прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також позивач звертає увагу на те, що серед переліку об`єктів, що не можуть передаватися у приватну власність, відсутній такий об`єкт як дитячий майданчик. У відзиві відповідач зазначає, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, згідно з Генеральним планом села Соколівське та Планом зонування території села Соколівське належить до земель житлової забудови. У зв`язку з чим, на думку відповідача, на цих земельних ділянках є неможливим будування індивідуальних гаражів. Позивач зазначає, що відповідач не надав ані генерального плану села Соколівське, ані Плану зонування території села Соколівське. Відповідно до Класифікатора видів цільового призначення земель землі для будівництва індивідуальних гаражів є одним із видів земель житлової забудови, тож цільове призначення земель землі для будівництва індивідуальних гаражів є одним із видів земель житлової забудови, а тому цільове призначення обраної позивачем земельної ділянки відповідає Генеральному плану села Соколівське та Плану зонування території села Соколівське. Окрім того, позивач звертає увагу на те, що Земельним кодексом України серед підстав, з яких може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не передбачено такої підстави як знаходження дитячого майданчика поблизу земельної ділянки. Більше того, жодним нормативно-правовим актом не встановлено заборони здійснювати будівництво індивідуальних гаражів поблизу дитячого майданчика. Позивач наголошує на тому, що ані Державними правилами планування та забудови населених пунктів, ані іншими нормативно-правовими актами не встановлено заборони будувати індивідуальні гаражі поблизу дитячих майданчиків, тим паче, що дитячий майданчик розташований від обраної позивачем земельної ділянки на відстані приблизно 30 м., що жодним чином не впливатиме на користування цим майданчиком. Позивач також вважає, що обраний нею спосіб захисту порушеного права є ефективним, здатним поновити порушені права та відповідає усталеній судовій практиці (а.с.53-58).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.16).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.23-24).

06.09.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.64).

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 р. ОСОБА_1 подано до Соколівської сільської ради заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га, для будівництва індивідуальних гаражів, за адресою: АДРЕСА_1 , праворуч від земельної ділянки з кадастровим номером :51:006:0017, відповідно до зображення позначеної вільної ділянки з публічної кадастрової карти (а.с.6). До заяви додано зображення з публічної кадастрової карти (а.с.11), копії паспорта (а.с.7-8) та РНОКПП (а.с.9).

Рішенням другої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 22.12.2020 р. №233 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність «для будівництва індивідуального гаража» громадянці ОСОБА_1 » відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовним розміром 0,0100 га «для будівництва індивідуального гаража» (КВЦПЗ 02.05), за рахунок категорії земель житлової та громадської забудови, що розташована в с. Соколівське, Кропивницького району, Кіровоградської області., у зв`язку з тим, що на вказаній земельній ділянці знаходиться дитячий майданчик для громади села (а.с.10, 46).

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 19 Земельного кодексу України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ст.38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Статтею 39 Земельного кодексу України встановлено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Згідно зі ст.40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

З огляду на ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, відповідно до змісту пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«д» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України, у редакції, чинній на час винесення оскаржуваного рішення, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

Пунктами «а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР установлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Отже, до повноважень Соколівської сільської ради належить розпорядження землями комунальної власності Соколівської територіальної громади, у тому числі передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України, за встановленими статтею 121 цього Кодексу нормами.

Судом встановлено, що підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 в оскаржуваному рішенні зазначено що на вказаній земельній ділянці знаходиться дитячий майданчик для громади села.

До позовної заяви позивачем додано графічні матеріали на яких відмічено бажане місце розташування земельної ділянки та фотографію місцевості, де розташована бажана земельна ділянка і дитячий майданчик (а.с.11-13).

З урахуванням графічних матеріалів та фотографії місцевості, судом встановлено, що на земельній ділянці стосовно якої ОСОБА_1 звернулася до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, на час звернення до суду. Не розміщувався дитячий майданчик (а.с.11-13).

Такі висновки суду узгоджуються і з позицією представника відповідача, висловленою у відзиві, відповідно до якої на земельній ділянці відносно якої звернулася позивач Соколівська сільська рада має намір встановити дитячий майданчик.

При цьому відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідна земельна ділянка призначена для розміщення на ній дитячого майданчика.

Також суд враховує, що у відзиві представником відповідача зазначено, що відповідно до Генерального плану села Соколівське, Плану зонування території села Соколівське, землі на яких позивач бажає отримати у власність земельну ділянку знаходяться в межах населеного пункту село Соколівське, належать до земель житлової забудови, а саме малоповерхової житлової забудови (Ж-2) згідно плану зонування с. Соколівське. В той же час, гараж, згідно Генерального плану с. Соколівське та Плану зонування території с. Соколівське може розміщуватись у зонах транспортної інфраструктури, а саме: у зоні ТР-2 - зона СТО, АЗС, автопарків гаражів, автостоянок.

Однак, в оскаржуваному позивачем рішенні другої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 22.12.2020 р. №233 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність «для будівництва індивідуального гаража» громадянці ОСОБА_1 » не вказано як підставу для відмови невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, затверджених у встановленому законом порядку.

Більш того, відповідачем не надано до суду ні Генерального плану с. Соколівське, ні Плану зонування території с. Соколівське, в обґрунтування невідповідності місця розташування земельної ділянки Генеральному плану с. Соколівське та Плану зонування території с. Соколівське.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що рішення другої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 22.12.2020 р. №233 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність «для будівництва індивідуального гаража» громадянці ОСОБА_1 » є необґрунтованим, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Соколівської сільської ради прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га, для будівництва індивідуальних гаражів відповідно до поданої схеми бажаного місця розташування земельної ділянки, яка надавалась разом з заявою від 13.11.2020 року, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Беручи до уваги, що у матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем перевірки заяви позивачки та доданих до неї документів на відповідність їх вимогам статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України, як умови надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель комунальної власності, у задоволенні позову про зобов`язання відповідача надати позивачу такий дозвіл належить відмовити.

Натомість належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та прийняти відповідне рішення.

Згідно з ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн (а.с.5), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Соколівської сільської ради.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зважаючи на те, що рішення суду зобов`язує відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, суд вважає за необхідне встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання постанови один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії дев`ятого скликання Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 22 грудня 2020 року №233 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність «для будівництва індивідуального гаража» громадянці ОСОБА_1 »

3. Зобов`язати Соколівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 листопада 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 0,01 га, для будівництва індивідуальних гаражів та прийняти рішення.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Соколівської сільської ради (, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградська область, вул. Шевченка, 23).

Зобов`язати Соколівську сільську раду подати звіт про виконання рішення суду у строк один місяць з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі №340/3237/21.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 25 травня 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ