Справа № 460/33112/22
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року м. Рівне №460/33112/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, (далі - відповідач 1) Головного управління Пенсійного фонду України Кіровоградській області (далі відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльність відповідачів щодо не призначення позивачу, з 04.03.2022 року пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати відповідача 1 призначити позивачу, з 04.03.2022 пенсію за вікон із зниженням пенсійного віку на 5 років у відповідності до статті 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посилення радіоекологічного контролю (категорія 4). Повідомляє, що досягнувши 55-річного віку, звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак рішенням від 12.07.2022 № 0, відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії вказавши, що станом на 01.01.1993 період проживання та роботи у зоні посиленого радіологічного контролю становить 3 роки 03 місяці 13 днів. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії протиправними, а тому просить позов задовольнити та у судовому порядку зобов`язати відповідача призначити пенсію із зниженням пенсійного віку.

Ухвалою суду від 04.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами письмового провадження.

24.10.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 2 в якому він зауважує, що особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років. Пенсійний вік зменшується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років що позивачем на думку відповідача 2 не підтверджено. А також відповідач зазначає, що початкова величина зниження пенсійного віку (2 роки) в даному випадку не застосовується, відповідно зниження пенсійного віку має відбуватися у загальному порядку на 1 рік за 3 роки проживання чи праці у зоні посиленого радіологічного контролю. Відповідач також зазначає, що позивачу застосовано зменшення віку для призначення пенсії на 2 роки, відтак право на пенсію позивач набуде 04.03.2030 року. Просить суд у позові відмовити повністю.

А також 14.11.2022 від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує, що станом на 01.01.1993 документами підтверджено факт проживання у зоні посилення радіологічного контролю 3 роки 3 місяці 13 днів Таким чином, враховуючи положення ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" немає підстав для призначення позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку як потерпілому від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії, оскільки не підтверджено період роботи (проживання) у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 роки станом 01.01.1993, а також відсутні підстави для застосування початкової величини. Просить суд у позові відмовити повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (4 категорія), що підтверджується відповідним посвідченням, копія якого знаходиться з матеріалах справи.

05.07.2022 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням від 12.07.2022 № 0 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Не погоджуючись з відмовою відповідача в призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон №796).

Згідно з ст. 9 Закону № 796 (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт.

Згідно з ст.55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали в цій зоні не менше 4 років, на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до пп.5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами внесеними згідно з Постановою правління Пенсійного фонду України №13-2 від 30.07.2015, далі Порядок №22-1), документом, що засвідчує особливий статус особи, зокрема є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посилаючись на відсутність підтверджуючих документів про факт його постійного проживання чи роботи на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю протягом 4 років, а також відсутність підстав для застосування початкової величини.

Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_1 , 10.03.1986 позивач призначений на постійну роботу в Рудківську восьмикласну школу Володимирецького району Рівненської області (запис №5)

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналогічна правова позиція щодо встановлення початкової величини зниження пенсійного віку висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №556/1153/17.

Наведене свідчить, що позивач в період з 26.04.1986 по 31.07.1986 працювала в зоні посиленого радіологічного контролю, наведене свідчить про наявність підстав для застосування позивачу початкової величини зменшення пенсійного віку на 2 роки.

Як зазначалось вище судом, позивач в період з 10.03.1986 по 03.02.1989 працювала в Рудківській восьмикласній школі Володимирецького району Рівненської області.

Крім того, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , дійсно постійно проживала в с. Сварин Володимирецького (нині Сарненського) району Рівненської області з грудня 1988 року по 10.03.1990 року (2 роки 3 місяці 10 днів)

А також, відповідно до записів трудової книжки (№9-№11) підтверджено, що позивач працював з 11.03.1990 по 01.01.1993 у Володимирецькому відділені Сбербанк СССР (2 роки 7 місяців 19 днів).

Суд зазначає, що надані позивачем документи підтверджують, що станом на 01.01.1993 загальна тривалість роботи/проживання в зоні посилення радіологічного контролю становить 6 років 7 місяців 19 днів, що дає право позивачу на зниження пенсійного віку на 2 роки, з розрахунку 1 рік за 3 роки проживання / роботи.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 4 років, тобто у 56 років відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, позивач досягла лише віку 55 років, тому суд дійшов висновку, що на даний час підстави для застосування до позивача положень ст.55 Закону №796-XII у суду відсутні.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 травня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка,7,м.Рівне,33028, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25009)

Суддя В.В. Щербаков