Справа № 200/9931/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року справа №200/9931/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєв Е.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 р. у справі № 200/9931/21 (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

05 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про: визнання протиправними дій щодо незарахування до загального стажу позивача періоду навчання з 01 вересня 1978 року по 30 червня 1983 року та періоду роботи з 09 лютого 1994 року по 15 грудня 1999 року; зобов`язання відповідача зарахувати до загального стажу позивача період навчання з 01 вересня 1978 року по 30 червня 1983 року та період роботи з 09 лютого 1994 року по 15 грудня 1999 року; визнати право позивача на призначення пенсії за віком із загальним страховим стажем роботи 31 рік 6 місяців 7 днів за заявою про призначення пенсії за віком від 13 березня 2021 року з дня досягнення пенсійного віку - 60 років, а саме з 18 березня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає на протиправність незарахування спірних періодів роботи. Вважає, що встановлені недоліки є незначним, не можуть слугувати підставою для незарахування спірних періодів до страхового стажу, оскільки позивач не несе відповідальність за заповнення трудової книжки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 р. у справі № 200/9931/21 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 18 березня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 березня 2021 року про призначення пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 1978 року по 30 червня 1983 року та періоду роботи з 09 лютого 1994 року по 15 грудня 1999 року. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатністю страхового стажу: замість необхідних 28 років страховий стаж становить 20 років 10 місяців 1 день, оскільки до страхового стажу не підлягають зарахуванню періоди: навчання з 01 вересня 1978 року по 20 червня 1983 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 20 червня 1983 року у зв`язку з невірною вказівкою ім`я позивача « ОСОБА_2 » (за паспортом « ОСОБА_2 »); роботи з 09 лютого 1994 року по 15 грудня 1999 року у зв`язку з відсутністю назви підприємства на записі про прийняття, що є порушенням пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція № 58).

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 13 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 18 березня 2021 року позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатністю страхового стажу: замість необхідних 28 років страховий стаж становить 20 років 10 місяців 1 день, оскільки до страхового стажу не підлягають зарахуванню періоди: навчання з 01 вересня 1978 року по 20 червня 1983 року згідно з дипломом НОМЕР_1 від 20 червня 1983 року у зв`язку з невірною вказівкою ім`я позивача « ОСОБА_2 » (за паспортом « ОСОБА_2 »); роботи з 09 лютого 1994 року по 15 грудня 1999 року у зв`язку з відсутністю назви підприємства на записі про прийняття, що є порушенням пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція № 58).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до абзаців 1, 2, 6 частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час прийняття рішення від 18 березня 2021 року, досяг 60 років.

У межах цієї справи спірним є питання недостатності страхового стажу у зв`язку з незарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 1978 року по 30 червня 1983 року та періоду роботи з 09 лютого 1994 року по 15 грудня 1999 року.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (із змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 637), встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для

підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Записом № 1 трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 11 серпня 1983 року підтверджено, що в період з 01 вересня 1978 року по 20 червня 1983 року позивач навчався у Краматорському індустріальному інституті, диплом НОМЕР_3 .

Цей запис узгоджується з відомостями наданого відповідачеві диплому НОМЕР_3 про навчання у Краматорському індустріальному інституті в період з 01 вересня 1978 року по 20 червня 1983 року.

Додатково позивачем надано архівну довідку від 25 березня 2021 року № 110-05/311, в якій уточнено період навчання з 01 вересня 1978 року по 30 червня 1983 року.

Суд приймає уточнені дані, наведені в довідці, а тому слід вважати вірним спірний період з 01 вересня 1978 року по 30 червня 1983 року.

Викладені відомості належним чином підтверджують період навчання та свідчать, що виявлена відповідачем неточність в імені позивача є очевидною помилкою невірного перекладу ім`я на українську мову, яка не може вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у зарахуванні спірного періоду навчання згідно з трудовою книжкою, дипломом НОМЕР_3 від 20 червня 1983 року та архівною довідкою від 25 березня 2021 року № 110-05/311.

Записом трудової книжки № 9 визначено, що 09 лютого 1994 року позивача прийнято на посаду заступника директора, наказ від 09 лютого 1994 року № 4; записом № 10 - 15 грудня 1999 року звільнено з посади, наказ від 15 грудня 1999 року № 32.

Відповідачем встановлено, що запис про прийняття на роботу в порушення пункту 4.1 Інструкції № 58 не містить назви підприємства.

Вказаний недолік заповнення трудової книжки також не може вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у зарахуванні спірного періоду згідно з трудовою книжкою, оскільки внесені до неї записи засвідчені підписом керівника підприємства та печаткою підприємства, відтиск якої дозволяє встановити назву підприємства-роботодавця Приватне мале підприємство «Тайм».

Трудовою книжкою належним чином підтверджується зайнятість позивача в спірний період роботи. Доказів, які б спростовували факт роботи позивача, суду не надано.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів та ведення трудової книжки.

З огляду на зміст статті 81 Закону № 1788-XII, відповідно до якої відповідач має виключну компетенцію в питаннях призначення, перерахунку та виплати пенсії, позовні вимоги з метою належного та ефективного захисту прав позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 18 березня 2021 року та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 13 березня 2021 року про призначення пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 1978 року по 30 червня 1983 року та періоду роботи з 09 лютого 1994 року по 15 грудня 1999 року.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 р. у справі № 200/9931/21 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 р. у справі № 200/9931/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 25 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко