Справа № 420/4527/23
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4527/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 06 березня 2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 100 від 06.02.2023 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, накладеного на інспектора взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що пунктом 1 наказу УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 06.02.2023 року №100 (далі по тексту - дисциплінарний наказ) інспектора взводу №1 роти №7 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ прийнятий з порушенням порядку проведення службового розслідування, є необґрунтованими та безпідставними, зокрема, обґрунтування оскаржуваного наказу щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку не засновані на фактичних обставинах справи, вини позивача не доведено, так як постанова про порушення ПДР не набрала чинності, а оскаржується в Малиновському районному суд м. Одеса, відсутні наслідки начебто вчиненого дисциплінарного проступку.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

31.01.2023 року т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Сергій Бондар рапортом (реєстр. № ВН 2112/41/13/03-23) доповів начальнику УПП в Одеській області ДПП підполковнику поліції Дмитру Хмаруку, що 27.01.2023 року, співробітниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП виявлено факт порушення Правил дорожнього руху, під час керування транспортним засобом співробітником УПП в Одеській області ДПП.

Відносно лейтенанта поліції ОСОБА_1 , було здійснено розгляд справи та винесено постанову по справі про адміністративне стягнення серії БАБ № 508024 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 508024, 27.01.2023 року о 19 год. 17 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 28, водій - гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Malibu, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який був закритий іншим предметом, що не дає чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, чим порушив вимоги пункту 2.9 в) Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції», у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Враховуючи вищевикладене, наказом УПП в Одеській області ДПП «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 06.02.2023 року № 100, до інспектора взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Ковтуна Костянтина Ігоровича було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

22 березня 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 8820/23).

19 квітня 2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № 12475/23).

02 травня 2023 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вхід. № 13961/23).

11 травня 2023 року до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.05.2023 року по справі № 521/3577/23.

Станом на 24 травня 2023 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

06.10.2017 року на підставі наказу Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» № 404 о/с ОСОБА_1 , було прийнято на службу в поліції за конкурсом та призначено інспектором роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Одесі.

18.04.2022 року на підставі наказу Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» № 751 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_1 , було призначено інспектором взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП.

31.01.2023 року т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Сергій Бондар рапортом (реєстр. № ВН 2112/41/13/03-23) доповів начальнику УПП в Одеській області ДПП підполковнику поліції Дмитру Хмаруку, що 27.01.2023 року, співробітниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП виявлено факт порушення Правил дорожнього руху, під час керування транспортним засобом співробітником УПП в Одеській області ДПП.

Так, о 19 год. 17 хв. 27.01.2023 року співробітниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 28 було виявлено інспектора взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Chevrolet Malibu, номерний знак НОМЕР_1 , номерний знак якого був закритий іншим предметом, що не давав чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів.

Відносно лейтенанта поліції ОСОБА_1 , було здійснено розгляд справи та винесено постанову по справі про адміністративне стягнення серії БАБ № 508024 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Вказана подія була зафіксована на портативні нагрудні відео реєстратори відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП № 001284, № 1362 та № 001579.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 508024, 27.01.2023 року о 19 год. 17 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 28, водій - гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Malibu, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який був закритий іншим предметом, що не дає чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, чим порушив вимоги пункту 2.9 в) Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції», у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо

постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в

автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Станом на 06.02.2023 року до УПП в Одеській області ДПП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 508024 винесена відносно інспектора ОСОБА_1 не надходила, також 06.02.2023 року було перевірено інформацію щодо оскарження даної постанови на офіційному сайті Судової влади України та з`ясовано, що інформація щодо оскарження даної постанови відсутня.

З огляду на викладене, наказом Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 06.02.2023 року № 100, до інспектора взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним та таким, що прийнятий з порушенням положень діючого законодавства, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність

поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У першій та другій частинах статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність у порядку та на підставах,

передбачених Дисциплінарним статутом, який затверджується законом.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини третьої статті першої Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Відповідно до пункту 1 та пункту 2 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на

забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування; метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Згідно з абзацами першим, другим, п`ятим пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України 09 листопада 2016 року № 1179, поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституції, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності.

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Посадової інструкції інспектора роти № 7 батальйону № 1 УПП в Одеській області ДПП від 13.11.2018 року № 5112 (далі - Посадова інструкція), інспектор у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції» та іншими законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, іншими нормативно - правовими актами, наказами Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України, Положенням про Департамент патрульної поліції, затверджених наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73 (зі змінами), Положенням про УПП в Одеській області ДПП, затвердженим наказом Департаменту патрульної поліції від 07.11.2015 № 1/4 (зі змінами), цією інструкцією, іншими наказами, розпорядженнями та дорученнями керівництва, за винятком тих, що порушують Конституцію України та закони України, або є явно незаконними чи злочинними.

Статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 20.06.2018 року у справі № 813/4074/16 зазначив, зокрема, таке: «Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції України, законів України та Дисциплінарного статуту».

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку, працівник поліції повинен дотримуватись Правил дорожнього руху, бути взірцем та показувати це своєю поведінкою.

Відповідно до пп. 1 п. 2.1 розділу 2 Посадової інструкції, інспектор, відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, здійснює, безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням Правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки.

Відповідно до пункту 5.1 розділу V зазначеної Посадової інструкції, за неналежне виконання або невиконання своїх службових обов`язків, що передбачені цією Інструкцією, поліцейський несе дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до пп. пп. 2, 7 п. 2.2 розділу 2 Посадової інструкції, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський під час несення служби здійснює також контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху, також здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Тобто однією із функцій роботи інспектора ОСОБА_1 було здійснення контролю за учасниками дорожнього руху у тому числі щодо дотримання Правил дорожнього руху, а також здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Однак, 27.01.2023 року ОСОБА_1 , як водій - сам не дотримався та не виконував вимоги п. 2.9 в Правил дорожнього руху, що фактично підтверджено, дослідженим судом відеозаписом з бодікамер №9534, № 1362, № 1579, наявного в матеріалах справи, з якого, зокрема, вбачається що позивач особисто погодився з зазначеним правопорушенням та усунув його шляхом зняття сітки з державних номерних знаків ВН 2191 ТЕ його автотранспортного засобу марки Chevrolet Malibu

Згідно з вимогами пункту 3 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України, від 07.11.2018 року № 893, службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Відповідно до частин восьмої-десятої статті 19 Закону України «Про Дисциплінарний

статут Національної поліції України», під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення. У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Відносно тверджень позивача, що доказом вчинення особою правопорушення може бути лише постанова у справі про вчинення адміністративного правопорушення, яка набрала законної сили та застосування до нього відповідачем дисциплінарного стягнення у вигляді догани за відсутності обставин, встановлених відповідно до чинного законодавства України, тобто передчасно, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що станом на 06.02.2023 року до УПП в Одеській області ДПП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 508024 винесена відносно інспектора ОСОБА_1 не надходила, також відповідачем 06.02.2023 року було перевірено інформацію щодо оскарження даної постанови на офіційному сайті Судової влади України та з`ясовано, що інформація щодо оскарження даної постанови відсутня.

Позивачем до матеріалів позовної заяви додано копію ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року по справі № 521/3577/23, тобто ухвала про відкриття провадження по справі № 521/3577/23 була постановлена 15.02.2023 року, після видання наказу УПП в Одеській області ДПП «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 06.02.2023 року № 100.

Крім того, відповідно до інформації, яка міститься на офіційному сайті Судової влади

України лише 14.02.2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява від гр. ОСОБА_1 , яка була зареєстрована та отримали номер справи № 521/3577/23, тобто теж після видання наказу УПП в Одеській області ДПП «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 06.02.2023 року № 100.

Судом приймаються до уваги твердження відповідача, що оскільки відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, однак в УПП в Одеській області ДПП не було жодної інформації щодо оскарження даної постанови, тому було прийнято рішення щодо видання наказу УПП в Одеській області ДПП «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 06.02.2023 року № 100.

16.02.2023 року за вх. № 2362 до УПП в Одеській області ДПП надійшла судова повістка Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/3577/23. З офіційного сайту Судової влади представник УПП в Одеській області ДПП дізнався, що інспектор Ковтун К.І. оскаржує постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 508024. Тобто УПП в Одеській області ДПП стало відомо про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 508024 винесеної відносно інспектора ОСОБА_1 лише 16.02.2023 року в момент надходження судової повістки по справі № 521/3577/23.

Як зазначає представник відповідача, на адресу УПП в Одеській області ДПП не надходила ні ухвала Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/3577/23 про відкриття провадження, ні позовна заява з додатками.

Враховуючи викладене, представником УПП в Одеській області ДПП 17.02.2023 року

(за реєстр. №3496/41/13/11-2023 року) було подано на електронну адресу Малиновського районного суду м. Одеси по справі 521/3577/23 клопотання про ознайомлення з матеріалами

справи та перенесенння розгляду справи.

20.02.2023 року представник УПП в Одеській області ДПП ознайомився з матеріалами справи 521/3577/23 та з`ясував, що відповідно до реєстраційного номеру та дати

Малиновського районного суду м. Одеси, адміністративний позов ОСОБА_1 надійшов 14.02.2023 року за вх. № 7719.

Тобто лише 14.02.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 надійшов до Малиновського районного суду м. Одеси, що знову ж таки підтверджує, що наказ УПП в Одеській області ДПП «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 06.02.2023 року від № 100 було видано до моменту отримання відповідачем відомостей про незгоду ОСОБА_1 з постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 508024 та її оскарження в судовому порядку.

При цьому суд зазначає, що хоча оскаржуваний наказ УПП в Одеській області ДПП «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 06.02.2023 року від № 100 і прийнято на підставі, зокрема, відомостей, наявних, зокрема, у постанові по справі про адміністративне правопорушення, однак він ґрунтується на самостійних правових підставах.

За приписами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 року у справі № 815/4463/17 зазначив, що в

основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції.

Суд наголошує, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 року у справі «Звежинський проти Польщі» (заява № 34049/96).

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі №320/3085/20 працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Порушення моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку.

Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та ігнорування позивачем вимог чинного законодавства.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, що неодноразово були викладені у постановах, зокрема від 14.02.2018 року у справі № 802/1142/16-а, від 02.05.2018 року у справі № 802/1157/17-а та ін.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку.

Така правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 6 березня

2019 року у справі 816/1534/16, від 17 липня 2019 року у справі № 806/2555/17, від 06.02.2021 року у справі № 420/3659/19 і підстави для відступлення від неї відсутні.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі «Горовенки та Бугара проти України» (Заяви № № 36146/05 та 42418/05) п.38).

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №815/4478/16.

Відповідно до Модельного кодексу поведінки державних службовців (Рекомендація № К(2000) 10 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи щодо кодексів поведінки державних службовців, прийнята Комітетом міністрів на 106 сесії 11 травня 2000 року) державний службовець повинен здійснювати свої повноваження відповідно до закону і тих законних вимог і етичних стандартів, що стосуються його чи її функцій, завжди поводитись таким чином, щоб була забезпечена віра громадськості у чесність, безсторонність і ефективність публічної влади.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 17.08.2019 року по справі № 806/2555/17, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ є правомірним та прийнятим у межах повноважень наданих керівникові управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та у спосіб визначений чинним законодавством. Разом з цим, твердження позивача щодо відсутності в його діях порушень службової дисципліни спростовуються матеріалами справи.

Відтак суд вважає, що обставини вчинення позивачем дисциплінарного поступку за скоєння якого до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани підтверджено наданими відповідачем доказами.

Щодо обрання виду дисциплінарного стягнення, застосовного до позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до п.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до службових обов`язків.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони

При розгляді даної справи судом встановлено, що обставини порушення позивачем службової дисципліни знайшли своє підтвердження.

В даному ж випадку, відповідачем було застосовано до позивача вид дисциплінарного впливу догана з врахування наявності вини позивача, ступеня тяжкості вчинених дій (бездіяльності), обставини, за яких вони вчинені, заподіяна шкода, попередньої поведінка особи, його ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Водночас, відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує висновок Верховного Суду стосовно правової оцінки правильності й обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що викладений у багатьох постановах, у т.ч. від 17.11.2022 у справі № 480/9492/20, де зазначено, що правова оцінка повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

В аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що при його прийнятті відповідач діяв з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

У Рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Конституційний Суд України визначає принцип пропорційності, в першу чергу, як процесуальну справедливість: «Обмеження конституційних прав повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям».

Пропорційність - один із загальних принципів права Європейського співтовариства. Спочатку він був визнаний Судом ЄС, а згодом закріплений як загальний принцип в Угодах про утворення ЄС (зокрема, в ст. 5 Договору про заснування Європейського співтовариства). У розгорнотому формулюванні він звучить так: для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, що випливають з публічного інтересу.

Вимога знаходження справедливої рівноваги означає, що завжди має бути розумна пропорційність між використовуваними засобами і метою, яка ними достягається та дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи спірне рішення дотримався принципу співмірності між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання, що рішення відповідача про притягнення позивача до дисциплінарного стягнення у вигляді догани - відповідає критерію пропорційності.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що застосоване до позивача Управлінням патрульної поліції в Одеській області ДПП дисциплінарне стягнення є пропорційним (співмірним), а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (вул. Ак. Корольова, буд. 5, м. Одеса, 65114).

Суддя С.О. Cтефанов

.