Справа № 420/15422/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/15422/22

Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А. ухвалу суду першої інстанції прийнято у м. Одеса, 06 березня 2023 року
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

секретар судового засідання Мунтян С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП в Одеській області ДПП), про:

визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 307 від 25.05.2022 про застосування до інспектора взводу №2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 825 о/с від 04.06.2022 про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП зі служби в поліції;

поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП з 04.06.2022;

стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу капітана поліції, інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 з 04.06.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що її було незаконно звільнено зі служби.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року, вказану позовну заяву було прийнято судом першої інстанції до розгляду.

Під час розгляду справи, від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

В обґрунтування поданого клопотання, представник відповідача вказав, що ОСОБА_1 04 червня 2022 року за допомогою засобів електронної комунікації була повідомлена про звільнення її зі служби в поліції. Отже, враховуючи, ч. 2 ст. 30 Дисциплінарного статуту, позивачка вважається ознайомленою з наказом про звільнення, починаючи з 07 червня 2022 року. Окрім того, відповідач також вказував, що на адресу місця проживання громадянки ОСОБА_1 07 червня 2022 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» було направлено лист із витягом з наказу про звільнення зі служби в поліції, відтак у розумінні ч. 2 ст. 30 Дисциплінарного статуту, позивачка вважається ознайомлена з наказом про звільнення, починаючи з 12 червня 2022 року. За вказаного, на думку відповідача, останнім днем 15-денного строку на оскарження, передбаченого ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з урахуванням ознайомлення громадянки ОСОБА_1 з наказом про звільнення зі служби в поліції за допомогою засобів електронної комунікації слід вважати - 21 червня 2022 року, а з урахуванням її ознайомлення з наказом про звільнення зі служби в поліції за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошта» слід вважати - 26 червня 2022 року. Однак, дану позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду подала лише 28 жовтня 2022 року, тобто з пропуском строку на оскарження прийнятих відносно неї оскаржуваних наказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду ввід 06 березня 2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав пропуску встановленого строку звернення до суду з цим позовом на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому розгляду справи, а дану справі направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування скарги вказує на те, що спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України, який починає обліковуватися з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення незважаючи на проміжок часу, який минув до моменту фактичної реалізації такого рішення. Скаржник зазначає, що про своє звільнення позивачка дізналась лише 14.10.2022р. отримавши на запит адвоката відповідь, до якої було долучено витяг з наказу №825 о/с від 04.06.2022р., в якому в якості підстави містилось посилання на наказ ДПП №307 від 25.05.2022р. З урахуванням наведеного, на думку скаржника доводи представника відповідач у справі з якими поголився суд першої інстанції щодо пропуску строку звернення до суду з цим позовом вважає хибними.

04.04.2023р. від представника департаменту патрульної поліції надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вказуючи на хибність та необґрунтованість доводів апелянта, просить залишити скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, наголошуючи на тому, що позивачкою не спростовано висновку суду про пропуск позивачкою строку для подання цього позову. Жодні докази та доводи, про які зазначає у скарзі позивачка, на думку відповідача є неґрунтовними та спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (в даному випадку ухвали суду) в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як визначено ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У силу частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, суд першої інстанції вірно врахував, що законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту НП України в період дії воєнного стану, зокрема, абз.2 ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337- VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут НП України) якою передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

При цьому, у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

Отже, в контексті цього спору, застосуванню підлягає Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення, про що вірно вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду № 120/7567/22 від 08.02.2023, котрий враховано в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України в ході перегляду апеляційним судом даної справи.

Колегія суддів також зазначає, що в силу приписів статті 13 Дисциплінарного статуту НП України до поліцейських можуть застосовуватися передбачені цією нормою види дисциплінарних стягнень, в тому числі звільнення з посади та звільнення із служби в поліції.

Відповідно до встановлених обставин справи спірними є накази про звільнення позивачки зі служби в поліції.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач оскаржує:

наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 307 від 25.05.2022 про застосування до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

та наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 825 о/с від 04.06.2022 про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП зі служби в поліції.

Тобто, заявлені позивачем, ОСОБА_1 , позовні вимоги стосуються проходження та звільнення з публічної служби, а тому строк звернення до суду, відповідно до ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, становить 15 днів, який обчислюються з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, про що вірно було враховано судом першої інстанції.

Як було зазначено вище, в абзаці 2 ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту НП України законодавець пов`язав виникнення права на оскарження застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення, та обчислення строку на таке оскарження - з моменту ознайомлення з наказом по особовому складу.

Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 по справі №240/12017/19, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є надання заяви про поновлення строку звернення до суду та наявність лише поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій або допущення бездіяльності і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії чи допущено бездіяльність.

Отже, позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів наголошує, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Тобто, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, принципом адміністративного судочинства є верховенство права, тоді як пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо захисту його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за адміністративним позовом, однак це право не є абсолютним та може бути реалізовано лише у тому випадку, коли особою, яка звертається до суду, дотримано певні норма національного законодавства в частині вимог, передбачених для подання позовної заяви, у тому числі щодо дотримання учасником строку, визначеного національним законодавством для звернення до суду, що свідчить про забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, як складової верховенства права.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

У контексті надання оцінки спірним правовідносинам у розрізі встановлення строку, з якого для позивача розпочався щодо початку плину строку для оскарження спірних наказів, судова колегія відзначає, що у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Дисциплінарного статуту НП України у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що 13 травня 2022 року наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 785 о/с скасовано пункт наказу від 16.03.2022 № 626 о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 з 16.03.2022 року (а.с. 127 т. 1).

14 травня 2022 року наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 577 з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни в умовах воєнного часу, зокрема, інспектором взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_1 , призначено службове розслідування (а.с. 123-125 т. 1).

17 травня 2022 року УПП в Одеській області ДПП за допомогою використання електронної комунікації, а саме в месенджері, на телефонний номер НОМЕР_1 , повідомило ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення та необхідність прибути до управління для виконання службових обов`язків (а.с. 126-130 т. 1).

Крім того, УПП в Одеській області ДПП за допомогою використання електронної комунікації, а саме в месенджері, на телефонний номер НОМЕР_2 , повідомило ОСОБА_1 про проведення службового розслідування на підставі наказу від 14.05.2022 № 577 за фактом можливого порушення службової дисципліни та необхідність з`явитися для надання пояснень (а.с. 131-134 т. 1).

25 травня 2022 року наказом Департаменту патрульної поліції № 307 до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1, яка залишила місце несення служби 24.02.2022 та не вийшла на службу без поважних причин з 24.02.2022 до 15.03.2022 та 18.05.2022 до 23.05.2022, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до листа від 30.05.2022 року № 5370/41/13/02-03-22 УПП в Одеській області ДПП повідомило ОСОБА_1 про застосування до неї дисциплінарного стягнення та направлено копію наказу від 25.05.2022 № 307 (а.с. 89 т. 1).

Вказаний лист від 30.05.2022 року № 5370/41/13/02-03-22 разом з додатком, як свідчать матеріали справи, направлений ОСОБА_1 за допомогою використання електронної комунікації, а саме в месенджері, на телефонний номер НОМЕР_1 (а.с. 91 т.1)

30 травня 2022 року працівниками УПП в Одеській області ДПП було складено акт, згідно якого 30.05.2022 року о 18:27 год. ОСОБА_1 було надіслано електронне повідомлення з сканованим листом УПП від 30.05.2022 року № 5370/41/13/02-03-22 та копією наказу ДПП від 25.05.2022 року № 307 (а.с. 90 т. 1).

Також, як встановлено з матеріалів справи, лист від 30.05.2022 року № 5370/41/13/02-03-22, разом з копією наказу ДПП від 25.05.2022 року № 307 був направлений на адресу ОСОБА_1 й засобами поштового зв`язку (а.с. 92-95 т. 1, а.с. 66-75 т. 2)

Наказом Департаменту патрульної поліції від 04 червня 2022 року № 825 о/с звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку, з 04.04.2022 року, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію».

Листом від 04.06.2022 року № 5663/41/13/02/03-22 УПП в Одеській області ДПП повідомило ОСОБА_1 про звільнення зі служби в поліції та направило копію наказу від 04.06.2022 № 825 о/с (а.с. 96 т. 1).

Вказаний лист від 04.06.2022 року № 5663/41/13/02/03-22 разом з додатком був направлений ОСОБА_1 за допомогою використання електронної комунікації, а саме в месенджері, на телефонний номер НОМЕР_2 (а.с. 98 т. 1), про 04 червня 2022 року працівниками УПП в Одеській області ДПП складено відповідний акт про направлення електронного повідомлення (а.с. 97 т. 1).

Також, лист від 04.06.2022 року № 5663/41/13/02/03-22, разом з копією наказу ДПП від 04.06.2022 року № 825 о/с направлений на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (а.с. 99-102 т. 1, а.с. 66-75 т. 2).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає грунтовним висновок суду першої інстанції про те, що з урахуванням приписів ст. 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, позивач, ОСОБА_2 , вважається ознайомленою з на?азом від 25.05.2022 року № 307 - 02.06.2022 року (засобами електронної комунікації) та 07.06.2022 року (засобами поштового зв`язку), а з наказом від 04.06.2022 року № 825 о/с - 07.06.2022 року (засобами електронної комунікації) та 12.06.2022 року (засобами поштового зв`язку).

Між тим, з даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду лише у жовтні 2022 року.

Апеляційний суд також враховує наявну у матеріалах справи копію роздруківки засобів електронної комунікації, згідно якої УПП в Одеській області ДПП за допомогою використання електронної комунікації, а саме в месенджері, на телефонний номер НОМЕР_2 , повідомило ОСОБА_1 про проведення службового розслідування на підставі наказу від 14.05.2022 № 577 за фактом можливого порушення службової дисципліни та необхідність з`явитися для надання пояснень, у відповідь на який ОСОБА_1 також направила повідомлення наступного змісту (мовою оригіналу) - «очень интересно по какому факту?» (а.с. 131-134 т. 1).

При цьому, судова колегія приймає до уваги й ту обставину, що безпосередньо самою позивачкою не заперечується факт отримання нею повідомлення УПП в Одеській області ДПП про проведення щодо неї службового розслідування.

За вказаного можна зробити висновок про те, що позивачу достовірно було відомо про проведення щодо неї службового розслідування на підставі наказу від 14.05.2022 № 577 за фактом можливого порушення службової дисципліни та необхідність з`явитися для надання пояснень, та, як наслідок, повинно було відомо про можливі результати службового розслідування, зокрема застосування щодо неї дисциплінарного стягнення.

Окрім того, відповідно до встановлених обставин справи, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 420/5966/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Під час розгляду справи № 420/5966/22 судом було встановлено, зокрема наступне:

«… 12 травня 2022 року наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №281 "Про скасування наказів ДПП застосування дисциплінарних стягнень", було скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України "Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" від 16 березня 2022 року №174, зокрема в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, в тому числі, до інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 .

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13 травня 2022 року №785 о/с було скасовано пункт наказу Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року №626 о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 з 16.03.2022 року. Також, у вищезазначеному наказі міститься обов`язок щодо необхідності виплати грошового забезпечення капітану поліції ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 17 березня 2022 року по 12 травня 2022 року.

Листом від 14.05.2022 року №4740/41/13/02-03-22 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України повідомило позивача про скасування наказу від 16 березня 2022 року №626 о/с та про необхідність прибуття за місцем служби для виконання службових обов`язків.

Цей самий лист від 14.05.2022 року №4740/41/13/02-03-22 було направлено позивачу і на мобільний телефон з використанням електронної комунікації (Whatsapp), про що складений акт від 17.05.2022 року та наданий до суду скриншот з мобільного телефону…».

Колегія суддів враховує також, що під час розгляду справи № 420/5966/22 в суді представником позивача, ОСОБА_1 , подавались письмові пояснення від 13.06.2022 року щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі, копія яких додана до позовної заяви по даній справі, з яких слідує, що в червні 2022 року позивачу достеменно було відомо про її поновлення на службі в поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції.

З наведеного слідує, що з 14.05.2022 року та під часу розгляду справи № 420/5966/22 позивачу, ОСОБА_1 , повинно було бути, та поза розумним сумнівом було відомо про її поновлення на службі в поліції та, як наслідок, про необхідність з`явитися на службу в Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, а у разі нез`явлення - знати про наслідки невиходу на службу.

Жодних доказів існування непереборних обставин, які б перешкоджали позивачці звернутися до суду щодо оскарження наказів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 307 від 25.05.2022 року, № 825 о/с від 04.06.2022 року, починаючи з червня 2022 року, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 не надала.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання представника позивача на те, що копії оскаржуваних наказів йому не вручались, та такі доводи апеляційним судом також оцінюються критично, позаяк факт ознайомлення позивача з цими наказами засобами електронної комунікації, у відповідності до вимог законодавства, підтверджується зібраними по справі доказами.

Колегія суддів наголошує, що надсилання засобами електронної комунікації та направлення за наявними у суб`єкта владних повноважень відомостями щодо поштової адреси особи, є у відповідності до вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, вважається належним повідомленням працівника про прийняття відносно нього наказів під час воєнного стану в Державі.

Вважаються також необґрунтованими й твердження апелянта про те, що про фактичні обставини існування оскаржуваних наказів стало відомо тільки після отримання відповіді на адвокатський запит від 14.10.2022 року, адже як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, отримання відповіді на адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, і ця дата не є початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Також. оскільки оскаржувані накази № 307 від 25.05.2022 року, № 825 о/с від 04.06.2022 року направлялись позивачу з використання електронної комунікації, відповідно до ст. 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є недоцільними доводи апелянта про її перебування за кордоном під час проведення службового розслідування відносно неї та прийняття оскаржуваних наказів.

З даного приводу, судова колегія також враховує, що телефонні номери за якими здійснювалась електронна комунікація із позивачкою суб`єктом владних повноважень були діючими, що безпосередньо самою ОСОБА_1 не заперечується.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, чи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про зміну позивачем адреси та засобів для електронної комунікації, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи не надано.

При цьому, апеляційний суд також враховує надані відповідачем у справі на виконання протокольної ухвали суду про витребування за клопотанням представника позивача додаткових пояснень про справі, якими підтверджено належним чином, як того вимагає ст.30 Дисциплінарного статуту, здійснене повідомлення позивачки про прийняті відносно неї накази про звільненні зі служби за допомогою засобів електронної комунікації, службовою особою відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, з надсиланням скан-копії листа та наказу про притягнення до відповідальності та наказу про звільнення.

Також, у наданих поясненнях відповідач пояснив, що за відділом кадрового забезпечення закріплено службовий стаціонарний телефон (кабінет 609) з міським номером 779-45-44, який не має функції направлення електронних повідомлень та електронної комунікації, у зв`язку із чим повідомлення направлялись із власного особистого мобільного телефону інспектора відділу кадрового забезпечення, що на думку суду не суперечить законодавчим вимогам.

Підсумовуючи усе наведене вище у сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачкою пропущено встановлений законом строк для оскарження наказів про її звільнення зі служби, поважних причин пропуску такого строку не наведено.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, а наявні матеріали, подані позивачем не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду, відтак, даний позов підлягає залишенню без розгляду.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Судове рішення відповідає встановленим ст. 242 КАС України вимогам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі №420/15422/22 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 24 травня 2023 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Бітов А.І. Градовський Ю.М.