Справа № 200/15495/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року справа №200/15495/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Блохін А.А., суддів Казначеєв Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі № 200/15495/21 (головуючий І інстанції Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

10 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 27.07.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн., відповідно до абз.4, 6 п.5 Порядку №1078; зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн. за період з 01.03.2018 по 27.07.2020 включно в сумі 128855,31 грн. відповідно до абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум. В обґрунтування зазначив, що з 11.11.2017 по 14.05.2020 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , з 15.05.2020 по 27.07.2020 у військовій частині НОМЕР_2 , та був зарахований на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 . На виконання рішення суду від 29.12.2020 по справі №200/9921/20 військовою частиною здійснено нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 11.11.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 14999,12 грн. (утримано військовий збір 1,5%). Проте відповідачем в порушення абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 Про затвердження Порядку веденні індексації грошових доходів населення не виплачено на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4463,15 грн. в місяць, а виплачено лише поточну індексацію грошового забезпечення в загальній сумі 3497,38 грн. Вважає, що за період з 01.03.2018 по 27.07.2020 відповідачем протиправно не здійснено виплату щомісячної індексації грошового забезпечення в загальній сумі 128855,31 грн. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі № 200/15495/21 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 (включно) у розмірі різниці між сумою індексації, що склалася у березні 2018 року, і розміром підвищення доходу у цьому місяці відповідно до приписів абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 (включно) у розмірі різниці між сумою індексації, що склалася у березні 2018 року, і розміром підвищення доходу у цьому місяці відповідно до приписів абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Представником позивача та відповідачем подано апеляційні скарги на зазначене судове рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обгартування апеляційної скарги зазначено, що спір у справі № 200/15495/21 між позивачем та відповідачем є тотожним із спором, що вирішений Донецьким окружним адміністративним судом під час розгляду справи № 200/9921/20.

Тобто зараз має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 з 11.11.2017 по 14.05.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , з 15.05.2020 по 27.07.2020 у військовій частині НОМЕР_2 , зарахований на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 з 14.11.2017, що підтверджується витягом з наказу від 13.11.2017 № 135, довідкою ВЧ НОМЕР_2 від 09.07.2020 та витягом з наказу від 27.07.2020 № 163.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2020 №200/9921/20 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 11.11.2017 по 27.07.2020 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 11.11.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 27.07.2020 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зобов`язано нарахувати і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 11.11.2017 року по 27.07.2020 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 11.11.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 27.07 2020 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Згідно ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 14 КАС України).

Відповідач вважає, що позивач не може звертатися з цим позовом, оскільки спір у цій справі є тотожним спору у справі № 200/9921/20, оскільки виник між тими ж сторонами, про той самий предмет позову.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 440/1810/19, від 18.05.2022 року у справі № 480/2378/21.

Проаналізував предмет позову у справі, яка розглядається, апеляційний суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода позивача із діями та бездіяльністю відповідача під час виконання рішення суду у справі № 200/9921/20.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2020 №200/9921/20 за період березень 2018 року липень 2020 року відповідачем здійснено виплату індексації грошового забезпечення у розмірі 3497,38 грн., в т.ч. у періоди: 03.2018 11.2018 по 0 грн., 12.2018 02.2019 по 71,08 грн. (щомісячно), 03.2019-06.2019 по 134,47 грн. (щомісячно), 07.2019 11.2019 по 206,72 грн. (щомісячно), 12.2019 06.2020 по 216,51 грн. (щомісячно), 07.2020 197,09 грн.

Позивач, вважаючи, що при виплаті індексації за березень 2018 року липень 2020 року відповідачем щомісячно додатково повинна нараховуватися "фіксована сума індексації" у розмірі 4463,15 грн. звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Отже, позивач звертаючись до суду з вимогами, які вже були предметом розгляду у справі № 200/9921/20, не врахував, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судових рішень, прийнятих в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу (ч. 1 ст. 319 КАС України).

За встановлених обставин та норм процесуального закону в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Отже, суд першої інстанції, внаслідок порушення норм процесуального права, дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, тому рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 238, 250, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника позивача Дяченко Олексія Володимировича та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі № 200/15495/21 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі № 200/15495/21 - скасувати.

Провадження у справі № 200/15495/21 за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Повний текст постанови складений 25 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А.А. Блохін

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць