Справа № 477/113/23
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року м. Дніпросправа № 477/113/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2023 року в адміністративній справі № 477/113/23 (суддя І інстанції Адаменко І.М.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (відповідач-1), Інспектора СРПП № 1 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області Петрушенка Сергія Анатолійовича (відповідач-2) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.01.2023 серії БАБ № 134435, якою його визнано винним за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд помилково визнав доказом керування позивачем транспортним засобом відеозапис долучений відповідачем до відзиву, оскільки в оскарженій постанові не зазначалися будь-які відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Також зазначає, що відповідач-2 працює в Баштанському районному відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, який здійснює обслуговування території саме в межах Баштанського району Миколаївської області, що, на його думку, додатково підтверджується посадовою інструкцією відповідача-2. Додатково повідомляє, що відповідно до листа ГУНП в Миколаївській області від 30.01.2023 № 28аз/05/14-2023, ділянка автомобільної дороги Т-15-08 «Снігурівка-Калинівка» поблизу с. Засілля Першотравневої територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області знаходиться в обслуговуванні відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області. Вважає, що в оскарженій постанові місце правопорушення розташоване поза межами обслуговування вказаного відділу поліції.

У відзиві відповідач-1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Від відповідача-2 відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з приписами статті 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

15 січня 2023 року інспектором СРПП № 1 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області Петрушенко Сергієм Анатолійовичем прийнято постанову серії БАБ № 134435, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП за те, що 15 січня 2023 року о 19 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем Renault Premium, номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Т-15-08 «Снігурівка-Калинівка» поблизу с. Засілля Миколаївського району Миколаївської області, керував автомобілем без права керування транспортним засобом, а саме будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Суворівського суду м. Одеси від 05.03.2022, чим порушив ч. 4 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн (а.с. 11)

Не погоджуючись з такою постановою відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем-2 при прийняті оскарженої постанови дотримано вимоги статті 283 КУпАП, у фабулі оскарженої постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення тобто під час прийняття постанови від 15.01.2023 серії БАБ № 134435 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, відтак підстав для скасування оскарженої постанови судом не встановлено, а тому в задоволенні позову суд відмовляє, у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Положеннями ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ст. 126 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний номер на транспортний засіб, ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 5 вересня 2022 року у справі № 523/9607/22 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (а.с. 67-68)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок про те, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовані доводами і доказами, наданими відповідачем.

Так, позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження наявності у нього права керування транспортним засобом, оскільки відповідно до постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 05.09.2022 у справі № 523/9607/22 він був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік, на час розгляду справи судом першої інстанції та її перегляду судом апеляційної інстанції постанова є чинною, а тому позивач не мав права керувати транспортним засобом.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта про прийняття оскарженої постанови особою, яка не мала повноважень її приймати, спростовуються спільним Наказом ГУНП в Миколаївській області, УПП в Миколаївській області, ДПП НП України та Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку від 09.12.2022 № 443/127/290 «Про вжиття заходів щодо профілактики скоєння правопорушень, зокрема у сфері безпеки дорожнього руху за участі військовослужбовців на території Миколаївської області», копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с. 61-62)

Так, на підставі вказаного вище Наказу від 09.12.2022 № 443/127/290 наряд поліції СРПП ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області до якого входили інспектор СРПП ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старший сержант поліції Петрушенко С.А. та інспектор СРПП ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старший сержант поліції Снігур В.С.15.01.2023 був задіяний до відпрацювання на території Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, атому оскаржену постанову прийнято особами, які мали право її приймати.

Стосовно доводів апелянта, що суд помилково визнав доказом керування позивачем транспортним засобом відеозапис долучений відповідачем до відзиву, оскільки в оскарженій постанові не зазначалися будь-які відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, апеляційний суд зазначає, що такий відеозапис відповідачем суду не надавався і в матеріалах справи відповідно відсутній..

Натомість факт перебування позивача за кермом автомобіля Renault Premium, номерний знак НОМЕР_1 , у час та в місці, що зазначені в оскарженій постанові, підтверджується власними поясненнями позивача у позовній заяві.

Зазначений факт також підтверджується і складенням відносно позивача у той же день і час протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. На час перегляду цієї справи рішення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП не прийнято.

Водночас доводи позивача, що він перебував в автомобілі у вечірній час в темний період доби поза межами населеного пункту у зв`язку «з виниклою поломкою» не підтверджені жодними доказами, які позивач повинен був надати відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що Інспектором СРПП № 1 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області Петрушенко Сергієм Анатолійовичем при прийняті оскарженої постанови дотримано вимоги статті 283 КУпАП, у фабулі оскарженої постанови викладено опис обставин, встановлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення тобто під час прийняття постанови від 15.01.2023 серії БАБ № 134435 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, відтак підстав для скасування оскарженої постанови апеляційним судом не встановлено, а тому у задоволенні позову слід відмовити, про що правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2023 року в адміністративній справі № 477/113/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко