Справа № 460/8654/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року м. Рівне №460/8654/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (далі відповідач) за змістом якого просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати з 06.10.2022 позивачу щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року; зобов`язати відповідача провести з 06.10.2022 нарахування та виплату позивачу щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 цього Закону, в розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018 відновлено дію статті 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідачем протиправно не проводиться нарахування та виплата щомісячної допомоги, передбаченої вказаною статтею.

Ухвалою суду від 06.04.2023 позовна заява залишалася без руху.

Ухвалою суду від 24.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Станом на день розгляду справи відповідач своїм правом на подання письмового відзиву не скористався, тому суд, в порядку ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Позивач є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області 27.11.1998 та витягу з реєстру територіальної громади від 27.03.2023 позивач з 10.01.1996 зареєстрована та проживає в с.Масевичі Сарненського району Рівненської області.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, с.Масевичі належить до зони гарантованого добровільного відселення.

06.03.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 10.03.2023 №01/32-02-1315 відповідач повідомив про те, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VІІІ від 28.12.2014 статтю 37 Закону було виключено, відповідно нарахування цієї допомоги було зупинено. Так як зміни в Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо відновлення дії статті 37 не вносились, відповідна бюджетна програма на цей напрямок видатків не передбачена.

Вважаючи таку поведінку органу соціального захисту населення протиправною бездіяльністю, позивач звернулася до суду з позовом.

Адміністративна справа №460/8654/23 відповідає ознакам типової справи, які визначені Верховним Судом при розгляді зразкової справи №240/4946/18 (№Пз/9901/56/18).

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні цієї справи суд враховує правові висновки, викладені в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2019 у зразковій справі №240/4946/18 (№Пз/9901/56/18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019, провадження №11-134заі19.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до ст.37 Закону №796-XII (в редакції, чинній з 09.07.2007) громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.

Перелік населених пунктів, жителям яких виплачується щомісячна грошова допомога, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Ця допомога виплачується щомісячно за місцем роботи, пенсіонерам - органами, які виплачують пенсію, непрацюючим громадянам - місцевими державними адміністраціями або виконавчими органами рад за місцем проживання. Виплата за два і більше місяців забороняється.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, підпунктом 7 пункту 4 розділу І якого виключено, зокрема, статтю 37 №796-XII.

Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону України від 28.12.2014 №76-VIII визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до статті 63 Закону №796-XII фінансування витрат, пов`язаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Згідно з підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 №79-VIII Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказані доповнення Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися.

Кабінет Міністрів України не визначив порядку та розміру виплати грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону №796-XII.

За таких обставин, за відсутності постанови Кабінету Міністрів України про порядок та розмір виплати грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону №796-XII, до спірних правовідносин застосуванню підлягають безпосередньо норми статті 37 Закону №796-XII (у редакції, чинній з 09.07.2007).

Відтак Рішенням Конституційного Суду України №6-р/2018 з 17.07.2018 відновлено право осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, на щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену статтею 37 Закону №796-XII, а тому Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації повинно було відновити виплату таким особам означеної допомоги.

Матеріалами справи підтверджується наявність у позивача статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, та факт проживання в зоні гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що у позивача виникли підстави для поновлення конституційного права на виплату їй щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону №796-XII, виплата якої була зупинена на підставі положень, які визнані неконституційними.

Проте, як встановлено судом, поновлення такої виплати позивачу відповідачем не здійснено, не здійснено поновлення такої виплати і після звернення позивача з відповідною заявою. Більше того, відповідачем взагалі заперечується право позивача на отримання такої допомоги.

Водночас, відповідач не надав суду доказів позбавлення її статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, чи доказів виключенняїї з Державного реєстру України осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Наведе свідчить про те, що така поведінка держави в особі її компетентних органів по відношенню до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживають на території радіоактивного забруднення, не відповідає принципу належного врядування, зміст якого розкритий у багатьох рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у рішенні від 20.01.2012 у справі Рисовський проти України.

Бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу з 06.10.2022 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства є протиправною, порушує право позивача на соціальний захист, визначене Законом №796-XII.

З урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі №240/4946/18, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 06.10.2022 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону №796-XII, у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 із 06.10.2022 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, визначеної ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII, у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 із 06.10.2022 грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, визначеної ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII, у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Вараської районної державної адміністрації витрати у виді судового збору у сумі 1073,60грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 травня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (вул. Демократична, буд. 46,м. Сарни,Сарненський р-н, Рівненська обл.,34502, ЄДРПОУ/РНОКПП 03195398)

Суддя Н.С. Гудима