Справа № 120/1992/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 травня 2023 р. Справа № 120/1992/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України про: визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним рішення відповідача оформлене витягом з протоколу №1469 від 21.09.2022 про причинний зв`язок поранення поранення причин смерті ОСОБА_2 з проходженням військової служби та скасувати його;

- зобов`язати відповідача прийнято нове рішення про пов`язаність поранення, причин смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини у відповідності до п. 21.5 "а" розділу 21 Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув її син - головний сержант ОСОБА_2 , 1997 р.н., який прямував до місця розташування військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий мотопіхотний батальйон). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №293 від 06.05.2022, виданого КП ДОКЛ ім Мечнікова, причина смерті: ушкодження внаслідок воєнних дій, серцево-судинна недостатність, ушкодження внаслідок воєнних дій від вибухів та осколків. Згідно висновку ЦВЛК ЗСУ №2173 від 26.12.2022 травми, причина смерті ОСОБА_2 "ТАК, пов`язані з проходженням військової служби".

Позивачка не погоджується із означеним висновком відповідача, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою від 09.03.2023 позовну заяву залишено без руху.

У строк встановлений судом позивачкою усунуто недоліки позовної заяви та подано уточнену позовну заяву, згідно прохальної частини якої просить:

- визнати протиправним рішення відповідача оформлене витягом з протоколу №1469 від 21.09.2022 про причинний зв`язок поранення поранення причин смерті ОСОБА_2 з проходженням військової служби та скасувати його;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути питання причинного зв`язку загибелі ОСОБА_2 із захистом Батьківщини (виконанні обов`язків військової служби) та скласти новий висновок (рішення) про пов`язаність поранення, причин смерті із захистом Батьківщини у відповідності до п. 21.5 "а" розділу 21 Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року.

Ухвалою суду від 21.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України без виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 05.04.2023 судом залишено без розгляду клопотання представника позивача про витребування доказів та допит свідків.

24.04.2023 представник відповідача подав до суду відзив в якому, заперечуючи проти позову, зазначив, що позивачка не надала до ЦВЛК ЗС України довідку про безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Росії проти України , яка б підтверджувала участь його у зазначених заходах на момент отримання травм 04.05.2022, що призвели до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Така довідка була видана командиром військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2023, тобто вже після прийняття оскаржуваного висновку. Позивачка, не зверталася до ЦВЛК ЗС України із заявою та довідкою для перегляду висновку про обставини смерті ОСОБА_2 , в той час звернулася одразу до суду.

Крім того, представник відповідача наголосив у відзиві, що ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.

З урахуванням зазначеного просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

20.04.2023 адвокат позивача подав клопотання про допит свідків, яке обґрунтоване тим, що покази свідків мають істотне значення для встановлення обставин справи.

Разом з тим, розгляд адміністративної справи №120/1992/23 призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що виключає можливість виклику та допиту свідків.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про виклик свідків не підлягає задоволенню.

15.05.2023 на адресу електронної пошти суду та 16.05.2023 через відділ прийому суду позивачкою подано відповідь на відзив, які є ідентичного змісту. Так, позивачка зазначила, що відповідач, на її думку, опосередковано підтвердив, що за наявності такої довідки в нього були б підстави для ухвалення зовсім іншого висновку ВЛК про пов`язаність причин смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини (виконанням обов`язків військової служби) відповідно до вимог ст. 24 ЗУ "Про військову службу і військовий обов`язок".

Просить позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

05.05.2022, внаслідок ДТП на трасі М30 дороги Знаменка-Луганськ-Ізварине, яка відбулася 04.05.2022, загинув син позивачки ОСОБА_2 , 1997 р.н., який прямував до місця розташування в/ч НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 звернулася до ЦВЛК ЗС Ук4раїни із заявою щодо встановлення причинного зв`язку травм її сина ОСОБА_2 , що призвели до його смерті з виконанням обов`язків військової служби.

ЦВЛК ЗС України прийняла постанову у формулюванні :"Травми та причини смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби", що підтверджується витягом із протоколу від 26.12.2022 №2173.

Не погодившись із формулюванням в якому прийнята постанова, позивачка звернулася до суду з метою зобов`язання відповідача прийняти постанову щодо пов`язаність поранення та причин смерті із захистом Батьківщини.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 р. №2801-ХІІ передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України встановлено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. №402 (далі за текстом Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1.розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

З огляду на пункт 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це, зокрема, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 1.3 розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 21.30 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення.

Відповідно до підпунктів «а», «б», «д» пункту 21.5 розділу ІІ Положення №402, у редакції, чинній на час оформлення протоколу №2173 від 23.12.2022 р., постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії;

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Пунктом 21.7 розділу ІІ Положення №402 визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

З огляду на абзац 3 пункту 21.8 глави ІІ Положення №402, прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Пунктом 21.25 глави ІІ Положення №402 передбачено, що при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.

У даній справі спірні правовідносини стосуються формулювання постанови про ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця. Так, відповідно до протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2173 від 23.12.2022 поранення та причина смерті ОСОБА_2 , ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Натомість позивач просить вказати формулювання «ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

Судом встановлено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) приймаються з формулюванням «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло у період проходження служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 28.04.2022 по 04.05.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується довідкою виданою командиром військової частини НОМЕР_1 03.02.2023 за №351.

З огляду на викладене, судом встановлено, що військову службу ОСОБА_2 проходив у складі військової частини на території Сумської області та був залучений до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони нашої країни та захисту населення, інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Сукупність встановлених судом фактів відповідає формулюванню підпункту «а» пункту 21.5 розділу ІІ Положення №402 «Поранення та причина смерті ОСОБА_2 , ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

З огляду на положення статей 5, 21, 245 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії (бездіяльність, рішення) протиправними.

Відповідно до зазначених норм такі повноваження суд реалізує в разі встановлення факту порушення прав, свобод та інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який б гарантував повний захист прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Згідно з ч.2 ст.6, ч.ч.1, 2 ст.7 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейський суд з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що cуд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 02.06.2016 р. №1402-VIII визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У розумінні ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивачкою оскаржується рішення відповідача оформлене витягом з протоколу №1469 від 21.09.2022 про причинний зв`язок поранення поранення причин смерті ОСОБА_2 з проходженням військової служби. У тексті оскаржуваного протоколу №2173 зазначено, що "згідно вимог підпункту "б" пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення про військо-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, зі змінами: "У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій), одержаних ними в період проходження військової служби , коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

До ЦВЛК ЗСУ не надано документів з в/ч НОМЕР_3 , які б підтверджували пов`язаність травми (04.05.2022) з виконанням обов`язків військової служби або участю в бойових діях".

Саме з урахуванням зазначених обставин комісією на дату засідання, а саме станом на 26.12.2022, постановлено про пов`язаність травми та причин смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сержанта ОСОБА_2 - з проходженням військової служби.

Довідка про безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, забезпечення безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України за №351 від 03.02.2023 видана Військової частиною НОМЕР_1 після постановлення оскаржуваного Висновку відповідачем №2173 від 26.12.2022.

Доказів звернення позивачки до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України з метою перегляду висновку про пов`язаність травми та причин смерті 05.05.2022 сержанта ОСОБА_2 після отримання довідки №351 від 03.02.2023 суду не надано.

За сукупністю наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач постановляючи оскаржуваний висновок у формі протоколу за №2193 від 26.12.2022 про пов`язаність травми та причин смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сержанта ОСОБА_2 - з проходженням військової служби діяв законно, а прийняте рішення є обґрунтоване та прийняте в межах наданих повноважень, оскільки на момент постановлення висновку у комісії були відсутні документи, які б підтверджували пов`язаність травми з виконанням обов`язків військової служби або участю в бойових діях.

Відтак, у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача у формі протоколу №2193 від 26.12.2022 слід відмовити.

Разом з тим, з огляду на висновки суду, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача переглянути причинний зв`язок захворювання та смерті ОСОБА_2 , відображений у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2193 від 26.12.2022. з урахуванням висновків суду, що висвітлені у даному рішенні суду.

Разом з тим, в адміністративному позові позивачка просить зобов`язати відповідача скласти новий висновок (рішення) про пов`язаність поранення, причин смерті із захистом Батьківщини у відповідності до п. 21.5 "а" розділу 21 Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року.

Науковий висновок Верховного Суду щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією від 13 квітня 2018 року.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким; дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни "може", "має право", "за власної ініціативи", "дбає", "забезпечує", "веде діяльність", "встановлює", "визначає", "на свій розсуд". Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним; при реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо зобов`язання відповідача скласти висновок (рішення) про пов`язаність поранення, причин смерті із захистом Батьківщини у відповідності до п. 21.5 "а" розділу 21 Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року віднесено до дискреційних повноважень, а тому суд позбавлений можливості вручатися у дискреційні повноваження відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову, шляхом зобов`язання відповідача переглянути причинний зв`язок захворювання та смерті ОСОБА_2 , відображений у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2193 від 26.12.2022. з урахуванням висновків суду, що висвітлені у даному рішенні суду.

Згідно з ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України переглянути причинний зв`язок травми та причини смерті ОСОБА_2 , 1997 р.н., відображений у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2193 від 26.12.2022 з урахуванням висновків суду, що висвітлені у даному рішенні суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_4 )

Відповідач: Центральна військова лікарська комісія Збройник Сил України (01133, м. Київ-133, вул. Госпітальна, 16, )

Суддя Комар Павло Анатолійович