Справа № 752/1097/23
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 752/1097/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кордюкова Ж.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Подільського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Серяка Євгенія Михайловича про визнання неправомірною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову серії 1КІ № від 10.01.2023 року, винесену головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Подільського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА) Серяком Є.М., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 122 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим що, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно. Зазначав, що на місці зупинки транспортного засобу відсутня горизонтальна розмітка жовтого кольору, якою позначаються місця, де заборонено зупинку, що передбачено п. 34.1.4. Правил дорожнього руху. Відповідачем не складено жодних креслень щодо наявності перешкоди для руху пішоходів, а відстань, яка є складовою правопорушення, ніхто не вимірював, креслення не робив.

Окрім того, на думку позивача, для застосування виключної підстави для тимчасового затримання та евакуації транспортного засобу необхідні беззаперечні докази, що розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. Надані фото автомобіля відповідачем до суду першої інстанції не підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що як доказова база відсутня схема території проїзної частини, а також точка відліку, з якої інспектор з паркування визначив самостійно, без свідків та потерпілих, спірне місце стоянки, що створює перешкоду для руху пішоходів.

Також апелянт вказує, що всупереч п.34.1.4 ПДР, на місці зупинки/стоянки транспортного засобу, відсутня горизонтальна розмітка жовтого кольору, якою повинні бути позначені місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху, де діють спеціальні правила.

Апелянт стверджує, що інспектором з паркування не складено жодних креслень, як доказової бази щодо наявності перешкоди для руху пішоходів, а тому відстань, яка є складовою ознакою вчинення правопорушення, належним чином не вимірювана.

Звертає увагу, що надані відповідачем фото автомобілю взагалі не підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Окрім цього, в обґрунтування своїх доводів зазначає, що головним інспектором в порушення вимог п.5 Порядку №990 складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.01.2023 за адресою м. Київ, вул. Волоська, 2/19 без присутності двох понятих.

Від Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА) до суду апеляційної інстанції 24.05.2023 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначив, що безпідставним є посилання апелянта на порушення Порядку тимчасового затримання транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 14.11.2018 року №990 у частині неналежного здійснення фотофіксації, оскільки на всіх фото наявні географічні координати, а нерухомим об`єктом у даному випадку виступає фасад будинку.

Також зазначає, що присутність понятих при здійсненні тимчасового затримання транспортного засобу та складанні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі фіксації в режимі фотозйомки не вимагається відповідно до частини першої статті 265-4 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10.01.2023 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Подільського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Серяком Є.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № за скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Із постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 10.01.2023 о 16-51 год. в м. Києві по вул. Волоська, буд. 2/19, транспортний засіб VOLVO XC-60, н.з. НОМЕР_1 , поставлений на стоянку створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п.15.10. (д) Правил дорожнього руху.

Також головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Подільського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Серяком Є.М. 10.01.2023 року складено акт огляду та затримання транспортного засобу VOLVO XC-60, н.з. НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із вказаною постановою інспектора, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання її неправомірною та скасування.

Залишаючи позовні вимоги без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що надані відповідачем фотокопії підтверджують, що транспортний засіб позивача розміщений на тротуарі таким чином, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, оскільки своїм розташуванням дійсно створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частина 3 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.5 Правил дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпек, перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 15.10 (д) ПДР України зупинка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

При цьому, за приписами ч.3 ст.265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб, зокрема, своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками (п.3).

Таким чином, створення перешкоди для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками, за змістом пункту 3 частини третьої статті 265-4 КУпАП є створенням загрози безпеці руху, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 122 КУпАП.

Оскаржуваною постановою серії 1КІ № від 10 січня 2023 позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог пп. «д» п.15.10 Правил дорожнього руху, яке полягає у здійсненні стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Матеріали справи містять дані фотофіксації обставин порушення правил стоянки, які обумовили винесення оскаржуваної постанови від 10.01.2023 року серії 1КІ № та які містять фотокопії зображення транспортного засобу у кількості більше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних/протилежних ракурсів.

Наявні в матеріалах справи фотознімки є належними доказами, що фіксують і підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що одним із доказів є показники технічних засобів, працюючих в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що надані відповідачем матеріали фотофіксації є належними доказами вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні правил стоянки.

Щодо доводів апелянта про те, що відсутня схема території проїзної частини, а також посилання останнього на те, що інспектором з паркування не складено жодних креслень, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено необхідності створення таких схем та креслень при винесення постанови про накладення адміністративного правопорушення інспекторами з паркування.

Посилання апелянта про відсутність на вул. Волоській, 2/19 у м. Києві дорожніх знаків 3.34. «Зупинку заборонено» та 3.35. «Стоянку заборонено», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на позивача накладено адміністративне стягнення за порушення п.15.10 «д» ПДР.

Щодо доводів апелянта про те, що у доданих до постанови матеріалах відсутнє панорамне фото з великим кутом огляду місцевості із зображенням заміру відстані між авто та будівлею, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно примітки до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до п. 6 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 14.11.2018 №990 (далі - Порядок №990) у разі тимчасового затримання транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу повинне бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення інспектором з паркування за допомогою технічних засобів, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу щодо нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення. У разі здійснення фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає в несплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність під лобовим склом транспортного засобу документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування.

З наданих до суду першої інстанції фотографій місця події із зображенням автомобіля позивача у різних ракурсах, із відображенням дати, часу та географічних координатів, можливо встановити, що належний позивачу автомобіль VOLVO XC-60 державний номер НОМЕР_1 , 10.01.2023 о 16:51 год. поставлений на стоянку створює перешкоду для руху пішоходів і в повній мірі підпадає під норму пп. «д» п. 15.10 ПДР.

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу без присутності двох понятих, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки у випадку фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Інші аргументи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Тому, приймаючи оскаржувану постанову серії 1КІ № від 10.01.2023 року, інспектор з паркування діяв правомірно, реалізовувавши свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на позицію Верховного Суду висловлену у постанові від 22.03.2019 р. у справі № 344/14543/16 є помилковим, оскільки у названій справі особу було притягнуто до відповідальності за зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко