Справа № 500/1717/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1717/23

25 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (Відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Відповідач-2) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №12 від 11.04.2023 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботу на посадах слюсара з ремонту рухомого складу 4-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 03.10.1989 по 28.02.1990; оглядача - ремонтника вагонів 5-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 01.03.1990 по 04.12.1995; старшого оглядача вагонів 5-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 05.12.1995 по 31.05.2000; старшого оглядача вагонів 6-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 01.06.2000 по 04.02.2013; старшого оглядача - ремонтника вагонів 6-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 05.02.2013 по 31.03.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити пенсію за вислугу років з 03.04.2023.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено те, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, рішенням №12 від 11.04.2023 відмовило у призначенні даної пенсії, у зв`язку із недостатнім страховим стажем. Відмова аргументована тим, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно пільгової довідки, виданої Регіональною філією "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" від 31.04.2023 №17, оскільки зазначені там посади не відповідають посадам, зазначеним у Списку професій, затвердженому постановою КМУ від 12.10.1992 №583 (далі - Список).

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням відповідача, вказує на те, що він має спеціальний стаж роботи 33 роки 5 місяців 29 днів на посадах робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеки руху на залізничному транспорті та в метрополітенах.

З огляду на викладене, вважає, що відповідач порушив його право на призначення такої пенсії відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Тому, позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою суду від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач-1 подав до суду 04.05.2023 відзив на позов, в якому заперечив проти проти позовних вимог та зазначив, що посади, зазначені у довідці від 31.03.2023 №17 не відповідають посадам, передбаченим Списком, тому до спеціального стажу позивача не зараховано жодного періоду роботи.

Відповідач-2 у відзиві, що надійшов до суду 17.05.2023 просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що у позивача, на момент звернення із заявою про призначення пенсії, відсутній достатній страховий стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Враховуючи наведене, у відповідача відсутні підстави для призначення пенсії за вислугу років.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

Позивач, 03.04.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Територіальний орган фонду, який опрацьовував заяву про призначення пенсії відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №12 від 11.04.2023 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного для призначення пенсії спеціального стажу.

Зокрема зазначено, що страховий стаж позивача становить - 39 років 0 місяців 16 днів та до спеціального стажу не зараховано періоди роботи в згідно з пільговою довідкою від 31.03.2023 №17, виданою Регіональною філією "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця", оскільки посади не відповідають посадам, зазначеним у Списку.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України: основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-ІV).

Відповідно з Прикінцевими положеннями Закону України №1058-ІУта з урахуванням п. «а» статті 55 Закону №1788-ХІІ та зі змінами згідно Закону України від 02.03.2015 (№213-VIII) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»: право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджують в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України при наявності спеціального стажу роботи у чоловіків після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців зазначеної роботи.

Відповідно до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 оглядачі, оглядачі - ремонтники вагонів, слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування, мають право на пенсію за вислугу років.

Як випливає з примітки до ст.43 «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Залізничний транспорт і метрополітен» старший оглядач - ремонтник вагонів тарифікується на один розряд вище оглядачів - ремонтників вагонів, якими він керує.

Згідно «Класифікатора професій» ДК003:2010 професійна назва «оглядач вагонів», а додаток «старший» є похідним словом до професії, яке може застосовуватися відповідно до додатку В «Класифікатора професій» цього довідника.

Згідно роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №25 від 18.11.1992 року «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років», відповідно до ст.55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

З врахуванням наведеного, суд зазначає, що в даному випадку Головним управління ПФУ в Одеській області повністю проігноровано вищенаведені роз`яснення профільного Міністерства, та застосовано формальний підхід до оцінки назв професій на яких працював позивач.

Згідно п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як встановлено судом, і не заперечувалось сторонами, позивач звернувся за призначенням пенсії 03.04.2023.

Згідно п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

При цьому, згідно п.п.3) п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які, містять відомості про періоди роботи.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років Пенсійним фондом при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії від 11.04.2023 до спеціального стажу не враховано періоди роботи згідно пільгової довідки від 31.03.2023 №17, саме тому було прийнято відмову у призначенні пенсії за вислугу років.

Таку ж позицію викладено і у відзиві на позов.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача виходячи з наступних доводів.

Зокрема, спірним періодом щодо не зарахування відповідачем його роботи, є робота на посадах слюсара з ремонту рухомого складу 4-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 03.10.1989 по 28.02.1990; оглядача - ремонтника вагонів 5-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 01.03.1990 по 04.12.1995; старшого оглядача вагонів 5-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 05.12.1995 по 31.05.2000; старшого оглядача вагонів 6-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 01.06.2000 по 04.02.2013; старшого оглядача - ремонтника вагонів 6-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 05.02.2013 по 31.03.2023.

Щодо даного періоду, то суд зазначає, що у довідці, виданій Регіональною філією "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" від 31.03.2023 підтверджено особливий характер роботи і умови праці позивача, необхідні для призначення йому пенсії за вислугу років. Загальний пільговий стаж згідно довідки становить 33 роки 5 місяців 29 днів.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи довідках.

Також суд зазначає й про те, що відповідачу слід врахувати, що у випадку якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав усі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2018 (справа №687/975/17), відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Також суд наголошує, що згідно із частиною першою статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач ГУ ПФУ в Одеській області безпідставно відмовив у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоди його роботи, зазначені в довідці №17 від 31.03.2023.

Враховуючи, зазначене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наявність у позивача умов для призначення пенсії за вислугу років, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, відповідача ГУ ПФУ у Тернопільській області необхідно зобов`язати здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за вислугу років та зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи на посадах слюсара з ремонту рухомого складу 4-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 03.10.1989 по 28.02.1990; оглядача - ремонтника вагонів 5-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 01.03.1990 по 04.12.1995; старшого оглядача вагонів 5-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 05.12.1995 по 31.05.2000; старшого оглядача вагонів 6-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 01.06.2000 по 04.02.2013; старшого оглядача - ремонтника вагонів 6-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 05.02.2013 по 31.03.2023.

Щодо дати призначення пенсії за вислугу років з 03.04.2023, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач досягнув віку необхідного для призначення пенсії 07.02.2023, а звернувся за призначенням пільгової пенсії 03.04.2023 (тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку), вона має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - 08.02.2023, а тому суд вважає, що в даному випадку слід вийти за межі позовних вимог, керуючись правом, наданим ст. 9 КАС України, та зобов`язати ПФУ призначити позивачу пенсію з 08.02.2023.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача в сумі 1073 грн. 60 коп., сплачені згідно квитанції підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.04.2023 №12 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 в спеціальний стаж період роботи на посадах слюсара з ремонту рухомого складу 4-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 03.10.1989 по 28.02.1990; оглядача - ремонтника вагонів 5-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 01.03.1990 по 04.12.1995; старшого оглядача вагонів 5-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 05.12.1995 по 31.05.2000; старшого оглядача вагонів 6-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 01.06.2000 по 04.02.2013; старшого оглядача - ремонтника вагонів 6-го розряду пункту технічного обслуговування і поточного ремонту вагонів станції Тернопіль з 05.02.2013 по 31.03.2023.

4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 08.02.2023.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

6.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Канатна, 83,м. Одеса,Одеська область,65012 код ЄДРПОУ/РНОКПП 20987385);

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.