Справа № 440/5263/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 р.Справа № 440/5263/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, п по справі № 440/5263/22

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Урожай"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма "Урожай" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення № 7 від 02 червня 2022 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 позов Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Урожай" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 7 від 02 червня 2022 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Урожай" судові витрати у розмірі 19 588 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду Головне управління ДПС у Полтавській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 скасувати та прийняти нове, яким у задоволення позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що строки нарахування пені зупиняються з дати фактичного прийняття позовної заяви Економічним судом, а не з дати направлення відповідного позову поштою, як зазначив суд першої інстанції . Також зазначає про неспівмірність та необґрунтованість розміру витрат на правову допомогу, стягнутих на користь позивача.

ПСП АФ "Урожай" подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як таке, що ухвалене з дотриманням норм процесуального права та при вірному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ПСП АФ "Урожай" є юридичною особою приватного права () основним видом економічної діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

З 27.01.2022 по 02.02.2022 на підставі направлення ГУ ДПС у Полтавській області від 24.01.2022 № 124 Корнієнко Світланою Іванівною - головним державним інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту, на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 24.01.2022 року № 83-П, проведена документальна позапланова перевірка ПСП АФ "Урожай".

09.02.2022 за результатами перевірки контролюючим органом складено акт № 998/16-31-07-07-08/05287928 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПСП АФ "Урожай" (податковий номер 05287928) з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.04.2021 по 27.01.2022, у якому встановлено порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", а саме:

- при виконанні експортного контракту від 12.03.2020 № 12/03/2020, укладеного між позивачем та нерезидентом ТДВ "ЛАТОНА-СТАР", Республіки Білорусь, на 8 днів порушено граничні строки надходження валютної виручки в установлені НБУ граничні строки в сумі 389 00,00 євро по граничному строку 18.03.2021 (з 01.04.2021 по 08.04.2021);

-при виконанні експортного контракту № 19/03/2020, укладеного між позивачем та нерезидентом ТОВ "МЕАНА", Республіка Білорусь, на 38 днів порушено граничні строки надходження валютної виручки в установлені НБУ граничні строки в сумі 25 300,00 євро по граничному строку 09.04.2021 (з 10.04.2021 по 17.05.2021); в сумі 25300,00 євро та на 18 днів по граничному строку 29.04.2021 (з 30.04.2021 по 17.05.2021).

02.06.2022 на підставі зазначеного Акта контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 7 про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 172 583,54 грн.

Спір у даній справі виник у зв`язку з різним тлумаченням сторонами ч. 7 ст. 13 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" щодо моменту строки нарахування пені зупиняються - з дати фактичного прийняття позовної заяви судом чи з дати подання відповідного позову на пошту.

Задовольняючи позовні вимоги ПСП АФ "Урожай", суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач подав на пошту позовні заяви, адресовані Економічним судам за місцезнаходженням своїх контрагентів ТДВ "Латона-Стар" та ТОВ "Меана", з вимогами про стягнення заборгованості за відповідними ЗЕД договорами до завершення граничних термінів розрахунків за такими ЗЕД контрактами, підстави для нарахування пені відсутні, а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначені Законом України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції».

Частиною 1 ст. 13 Закону України № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону України № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

В свою чергу, п. 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 № 5передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до ч 5 ст. 13 Закону України № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції" порушення резидентами строку розрахунків встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Матеріалами справи підтверджено, що 12.03.2020 між ПСП АФ "Урожай" (Продавець) та ТДВ "Латона-Стар" (Покупець) укладено Договір № 12/03/2020, за умовами якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити насіння гібридів кукурудзи першого покоління української селекції "ДН Пивиха" ("Товар").

Умовами зазначеного договору також передбачено, що Товар поставляється автомобільним транспортом на умовах постачання DAP Склад Покупця, згідно з "Інкотермс 2010", датою поставки вважається дата позначки Покупцем CMR накладної, валюта платежу: Євро, загальна вартість товару за цим договором становить 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) Євро.

18.03.2020 на виконання умов вказаного договору ПСП АФ "Урожай" поставило ТДВ "Латона-Стар" товар на загальну суму 45 900 євро, що підтверджується митними деклараціями, а також міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR).

21.04.2020 ПСП АФ "Урожай" поставило ТДВ "Латона-Стар" товар на суму 34 830 євро, що підтверджується митними деклараціями та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR).

16.03.2021 з метою спонукання свого контрагента - ТДВ "Латона-Стар" до проведення остаточних розрахунків за вказаними договором ПСП АФ "Урожай" звернувся з позовною заявою до Економічного суду Мінської області Республіка Білорусь про стягнення заборгованості з нерезидента ТДВ "Латона-Стар", Республіка Білорусь, в розмірі 73 730,00 євро.

22.03.2021 ухвалою Економічного суду Мінської області Республіки Білорусь позовна заява залишена без руху в зв`язку із наявністю певних недоліків позову.

09.04.2021 Економічний суд Мінської області Республіки Білорусь прийняв позовну заяву ПСП АФ "Урожай" до розгляду, порушив провадження у справі за № 156ЭИП21481 (вх 6459) та призначив час і місце проведення підготовчого судового засідання.

В ході розгляду Економічним судом Мінської області Республіки Білорусь встановлено, що 18.03.2020 ТДВ "ЛАТОНА-СТАР", Республіка Білорусь, прийнято товар на загальну суму 80 730,00 євро. До звернення з позовом до суду залишок боргу становив 73 730,00 євро, оскільки 7 000,00 євро сплачено 10.11.2020. Згодом добровільні платежі здійснювались ТДВ "ЛАТОНА-СТАР" 13.02.2021, 22.04.2021, 05.05.2021, 20.05.2021 та станом на дату судового розгляду () залишок боргу складає 27 962,78 євро.

08.06.2021 Економічний суд Мінської області Республіки Білорусь ухвалив рішення про стягнення з ТОВ ТДВ "ЛАТОНА-СТАР", Республіка Білорусь, на користь ПСП АФ "Урожай" 27 962,78 євро основного боргу, 2 399,31 євро відшкодування витрат на оплату державного мита.

З 01.04.2021 по 27.02.2022 на валютний розрахунковий рахунок позивача (978) UA0332951 (JSC ProCredit Bank, Kiev, Ukraine) за відвантажену продукцію по експортному контракту від 12.03.2020 № 12/03/2020 від ТДВ "ЛАТОНА-СТАР" надійшла оплата на загальну суму 73 730,00 євро/ 2 394 453,97 грн згідно платіжних доручень: від 13.04.2021 на суму 11 065,57 євро/368215,69 грн; від 22.04.2021 на суму 15 000,00 євро/505479,00 грн; від 05.05.2021 на суму 16 501,65 євро/552990,09 грн; від 20.05.2021 на суму 3 200,00 євро/107161,60 грн; від 22.10.2021 на суму 10 362,09 євро/315975,36 грн; від 03.12.2021 на суму 17 600,69 євро/544632.23 грн.

Крім того, 19.03.2020 між ПСП АФ "Урожай", Україна (Продавець) та нерезидентом ТОВ "МЕАНА", Республіка Білорусь (Покупець) укладено договір поставки № 19/03/2020 щодо постачання гібридного насіння кукурудзи для сівби "ДН ПИВИХА" першого покоління F1 врожаю 2020 року, УКТ ЗЕД (Товар). Вартість контракту 50 600,00 євро. Умови поставки: DAP-склад покупця. Термін дії: до виконання обов`язків сторонами.

На виконання умов вказаного контракту ПСП АФ "Урожай" відвантажило Товар ТОВ "МЕАНА" на загальну суму 50 600,00 євро/ 1 492 791,08 грн згідно ВМД:№ 4545 від 09.04.2020 на суму 25 300,00 євро/ 748 277,86 грн з граничним терміном надходження валютної виручки 09.04.2021 та № 5121 від 29.04.2020 на суму 25 300,00 євро/ 744 513,22 грн з граничним терміном надходження валютної виручки 29.04.2021.

07.04.2021 з метою спонукання свого контрагента до проведення остаточних розрахунків за вказаними договором позивач надіслав до Економічного суду міста Мінськ Республіки Білорусь позовну заяву про стягнення з ТОВ "МЕАНА" заборгованості в розмірі 50 600,00 євро.

18.05.2021 Економічний суд міста Мінська Республіки Білорусь постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та порушення провадження у справі № 155ЭИП21, призначення часу і місця проведення підготовчого судового засідання.

21.07.2021 за наслідками розгляду справи суд ухвалив рішення про стягнення з ТОВ "МЕАНА" на користь ПСП АФ "Урожай" 50 600,00 євро основного боргу.

Отже, матеріалами справи підтверджується та відповідачем в апеляційній скарзі не заперечцється, що граничний строк надходження валютної виручки за договором № 12/03/2020 між ПСП АФ "Урожай" та ТДВ "Латона-Стар" за товар, поставлений 18.03.2020, настав 18.03.2021. Натомість з позовом до Економічного суду Мінської області Республіка Білорусь щодо стягнення заборгованості з ТДВ "Латона-Стар" ПСП АФ "Урожай" звернулось 16.03.2021, тобто до спливу граничного строку надходження валютної виручки.

Граничний строк надходження валютної виручки за договором № 19/03/2020 між ПСП АФ "Урожай" та ТОВ "МЕАНА" за товар, поставлений 09.04.2020 та 29.04.2020, настав 09.04.2021 та 29.04.2021 відповідно. Натомість з позовом до Економічного суду Мінської області Республіка Білорусь щодо стягнення заборгованості з ТОВ "МЕАНА" ПСП АФ "Урожай" звернулось 16.03.2021, тобто до спливу граничного строку надходження валютної виручки.

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції" разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до впровадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до впровадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що з урахуванням положення частини четвертої статті 51 Господарського процесуального кодексу України днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається позовна заява, а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду.

На підставі аналізу вищевикладених положень колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дата звернення резидента із позовом до суду про стягнення з нерезидента заборгованості за ЗЕД контрактом або дата відправлення позову поштою є датою прийняття позовної заяви судом, внаслідок чого зупиняється нарахування пені за порушення строків здійснення розрахунків у іноземній валюті, як це передбачено положеннями ч. 7 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції".

Таке правозастосування відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному, зокрема, в постанові від 07.02.2011 у справі за позовом Корпорації Науково-виробничої інвестиційної групи "Інтерпайп" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську про визнання частково недійсним податкового повідомлення-рішення від 06.07.2006 № /3/16771, та правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.12.2021 року по справі № 816/2183/16.

Таким чином, враховуючи, що з моменту звернення 16.03.2021 ПСП АФ " Урожай" до суду з позовами про стягнення з нерезидентів заборгованості за ЗЕД контрактом нарахування пені за порушення строків здійснення розрахунків у іноземній валюті, як це передбачено положеннями ч. 7 ст. 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", зупинилося, податкове повідомлення-рішення № 7 від 02 червня 2022 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що вищенаведена правова позиція Верховного Суду стосується застосування норм ст. 4 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994 «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», який втратив чинність 07.02.2019, тому не може бути врахована у спірних правовідносинах, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 7 ст. 4 закону № № 185/94-ВР у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Так, із аналізу редакцій вищевказаних норм вбачається, що норма ст. 4 Закону № 185/94-ВР в цій частині втілена в нормі ст. 13 Закону № 2473-VIII. Вказані норми спрямовані на врегулювання одних і тих самих правовідносин, стосуються одного і того самого правопорушення, є аналогічним за своїм змістом.

Відтак, колегія суддів вважає, що при вирішенні даної справи суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

В частині доводів апеляційної скарги про неспівмірність та необґрунтованість розміру витрат на правову допомогу, стягнутих на користь позивача судом першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

ПСП АФ "Урожай" просило стягнути на його користь витрати у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції у сумі 19 588,75 грн, в тому числі 2 588,75 грн судового збору, 12 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу та 5 000,00 грн витрат на збір та подання доказів.

Апелянт стверджує, що розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим та неспівмірним складності справи.

На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем залучено до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги, акт наданих послуг, детальний опис робіт наданих на виконання договору про надання правової допомоги, рахунок, платіжне доручення, виписка з рахунка адвоката, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, виписка з ЄДР щодо адвокатського бюро "Олени Панченко", ордер на надання правової допомоги, копію посвідчення адвоката.

Колегія суддів враховує, що згідно детального опису наданих послуг та акту приймання передачі наданих послуг від 14.06.2022 адвокатським бюро було надано наступні послуги: підготовка правової позиції (1 година); підготовка позову (12 годин); пошук та вивчення законодавства та судової практики (2 години); усні консультації та роз`яснення, збір доказів (4 години). Всього 19 годин.

При цьому за договором правової допомоги сторони погодили оплату у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, але не більше 12 000,00 грн

Надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції в частині присудження позивачу понесених витрат на правову допомогу у суді першої інстанції колегія суддів враховує складність справи, яка не є малозначною, обсяг правової допомоги відповідно до наданого опису виконаних робіт, ціну позову та значення справи для позивача, який оскаржує податкове повідомлення рішення про нарахування йому пені у сумі 172 583,54 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінивши докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в системному зв`язку з кількістю та якістю виконаних адвокатом робіт, прийняв правомірне рішення в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 по справі № 440/5263/22 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Крім того, ПСП АФ "Урожай" просило стягнути на його користь витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 8 500,00 грн.

Головного управління ДПС у Полтавській області проти клопотання ПСП АФ "Урожай" про стягнення витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції заперечує, зазначає, що заявлені витрати не відповідають критеріям співмірності, реальності, обґрунтованості та розумності.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 01 13/12/22 від 13.12.2022; акт приймання передачі наданих послуг від 06.04.2023; детальний опис робіт; рахунок № 54/22 від 13.12.2022 на суму 8 500,00 грн та підтвердження надходження оплати у розмірі 8 500,00 грн на рахунок адвокатського бюро.

Згідно детального опису наданих послуг та акту приймання передачі наданих послуг адвокатським бюро були надані наступні послуги: попереднє опрацювання апеляційної скарги (1 год., 30 хв.); підготовка відзиву на апеляційну скаргу (6 год.); вивчення нормативно-правових актів та судової практики (2 год.); надання усних консультацій та роз`яснень, збирання доказів (1 год.); підготовка клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (30 хв.) Всього 11 годин.

При цьому за договором правової допомоги сторони погодили оплату у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, але не більше 8 500,00 грн.

Колегія суддів враховує, що погоджений сторонами розмір витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції (8 500,00 грн) є меншим від розміру витрат на первинну правову допомогу для звернення позивача до суду з позовом у цій справі (12 000,00 грн), що враховує відсутність такої потреби в аналізі чинного законодавства та матеріалів справи, як при первинному зверненні до суду з позовом.

Так, позивачем надано розрахунок витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно до якого суму витрат за 11 годин наданих послуг (2 648 грн х 50 % х 11 годин = 14 762,00 грн) знижено до максимально встановленої договором суми у розмірі 8 500,00 грн, що практично повністю охоплювалось би оплатою 6 годин 30 хвилин наданих послуг щодо підготовки процесуальних документів під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, доводи відповідача у клопотанні про зменшення судових витрат, що такі види правової допомоги як підготовка правової позиції по справі, здійснення пошуку та вивчення законодавчих та нормативних актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики, усні консультації, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи не відповідають критеріям реальності адвокатських послуг колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки позивачем надано розрахунок витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно до якого суму витрат за 11 годин наданих послуг (2 648 грн х 50 % х 11 годин = 14 762,00 грн) знижено до максимально встановленої договором суми у розмірі 8 500,00 грн, що практично повністю охоплювалось би оплатою 6 годин наданих послуг щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

Таким чином, враховуючи згадувані вище приписи ст.ст. 134, 139 КАС України, передбачений законом принцип відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у заявленому ним розмірі, а саме 8 500,00 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання ПСП АФ "Урожай" про стягнення витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 8 500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 по справі № 440/5263/22 залишити без змін

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ЄДРПОУ ВП 44057192) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Урожай" (вул. Вишнева, 17-А, с. Мідянівка, Полтавська область, 39215, ) витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 8 500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень нуль копійок)..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 25.05.2023 року