Справа № 260/2985/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року м. Ужгород№ 260/2985/23
Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через представника адвоката Жупана Артура Юрійовича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії №17 від 27.10.2022р. (27.10.2022 №21199/03-16) та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії №24 від 10.11.2022р.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, період роботи на Державному підприємстві «Солотвинський солерудник», які додатково обумовлюють його право на отримання пільгової пенсії за віком, а саме за період з 10.05.1993 р. по 22.11.1999 р. на посаді гірник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт та з 23.11.1999 р. по 22.10.2007 р. на посаді прохідник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог абз. 1 пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 жовтня 2022 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 20 жовтня 2022 року він через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. За результатами розгляду заяви від 20.10.2022 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії №17 від 27.10.2022 р. Згідно вказаного рішення страховий стаж позивача склав 27 рік 04 місяці 17 дні. У рішенні зазначено, що за доданими до заяви документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Між тим, пенсійним органом у рішенні вказано, що стаж роботи заявника у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1 не визначено та до пільгового стажу не враховані періоди роботи згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5 від 04.04.2022, оскільки зазначено, що заявник працював на дільниці водовідливу та гірничовідновлювальних робіт, що не відповідає назві дільниці в додатку до наказу про проведення атестації робочих місць (дільниці водовідливу) та акту зустрічної перевірки первинних документів, де зазначена дільниця водовідливу гірничовідновлювальних робіт. Як наслідок, з наявних у позивач понад 14 років пільгового стажу відповідачем 3 не зараховано жодного періоду з 10.05.1993 по 22.10.2007 р. його на Державному підприємстві «Солотвинський солерудник» на посадах, передбачених Списком №1. 03 листопада 2022 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду України повторно звернувся до відповідача 1 із заявою. За результатами розгляду заяви позивача від 03.11.2022 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №24 від 10.11.2022 р. Згідно вказаного рішення страховий стаж позивача склав 27 рік 04 місяці 17 дні. Підтверджено пільговий стаж роботи за ст.114 2 роки 6 місяців 09 днів (з урахуванням фактично відпрацьованого часу та за результатами атестації робочих місць). Між тим, пенсійним органом до пільгового стажу не враховано періоди роботи згідно довідки від 04.04.2022 №5, а саме 10.05.1993 по 27.11.1999, оскільки відповідно до представлених матеріалів атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема за професією гірник підземний, що не відповідає професії, зазначеній у довідці (гірник). Позивач вважає безпідставними дії відповідачів щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком 1 періоди роботи позивача на Державному підприємстві «Солотвинський солерудник» на посадах, передбачених Списком №1, розділ 1 позиція 1.1а повний робочий, з 10.05.1993 р. по 22.11.1999 р. гірник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт, з 23.11.1999 р. по 22.10.2007 р. прохідник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт, що призвело до прийняття протиправних рішень №17 від 27.10.2022 р. та №24 від 10.11.2022 р. про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах. Відтак вважає, що рішення відповідачів підлягають скасуванню у судовому порядку. Зауважує, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці ним до пенсійного органу було подано трудову книжку. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації, а не проведення або несвоєчасне проведення такої атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

08 травня 2023 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли матеріали відмовної пенсійної справи позивача.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області позов не визнає. У відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне. 21 серпня 1992 року набрав чинності Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року за №442. Громадянину ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту першого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач не має необхідного пільгового стажу роботи, встановленого підпунктом першим частини 2 статті 114 Закону №1058, для призначення пільгової пенсії, що є обов`язковою умовою призначення такої пенсії. Звертає увагу суду, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області лише повідомлено позивача про відмову у призначенні пенсії. З приводу позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, період роботи на Державному підприємстві «Солотвинський солерудник», які додатково обумовлюють його право на отримання пільгової пенсії за віком, а саме за період з 10.05.1993р. по 22.11.1999р. на посаді гірник дільниці водовідливу та гірничовідновлювальних робіт та з 23.11.1999р. по 22.10.2007р. на посаді прохідник дільниці водовідливу та гірничовідновлювальних робіт та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог абз. 1 пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 жовтня 2022 року зазначає, що позивач фактично спонукає суд перебрати на себе дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду та наголошує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розгляд заяви ОСОБА_1 не здійснювало, а тому і прав позивача на призначення пенсії не порушило.

22 травня 2023 року до суду від відповідача 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач 2 позов не визнає, заперечує проти задоволення такого та зазначає, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 10.05.1993р. по 27.11.1999р. по довідці №5 від 04.04.2022 року, оскільки відповідно до представлених матеріалів атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема за професією гірник підземний, що не відповідає професії, зазначеній у довідці (гірник). Із результатів перевірки первинних документів (акт №143 від 23.03.2022), перевіркою особових рахунків по нарахуванню заробітної плати та фактично відпрацьованого часу посада не підтверджена, так як відсутня. Відтак переконаний, що рішення прийнято у відповідності до законодавства України, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 01.05.2023 року, а також копію адміністративного позову в електронному вигляді було надіслано ГУ ПФУ в Київській області на офіційну адресу електронної пошти, та доставлено в електронний кабінет 01.05.2023 року відповідно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач 3 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали відмовної пенсійної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією ID картки громадянина України № НОМЕР_2 .

На день звернення із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилось 50 років.

20 жовтня 2022 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

До заяви було подано всі необхідні документи для призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема: паспорт; військовий квиток; диплом НОМЕР_3 ; трудову книжку НОМЕР_4 ; архівну довідку від 06.08.2021 №07-04/541; архівну довідку від 05.08.2021 №07-04/540; архівну довідку від 06.08.2021 №07-04/538; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.08.2021 №07-04/539; додаток №1 до наказу від 31.03.2005р. №23п/а (перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 та №2 за результатом атестації робочих місць проведених в 1993, 1998 та 2002 роках), наказ від 04.12.2002 №111п «Про проведення переатестації робочих солерудника» та перелік професій і посад, роботи на яких дають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення від 2002 р; перелік професій і посад, роботи на яких дають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення від 24.02.1998 р.; перелік професій і посад, роботи на яких дають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення від 27.01.1993 р.; наказ від 12.01.1998 р. №2-п; наказ від 16.03.2005 №22-П; наказ від 19.03.2002 №35п; наказ від 27.01.1993 №16; наказ від 24.02.1998 №100/а; Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5 від 04.04.2022; Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №17 від 09.08.2021; Акт від 23.03.2022 №143; Акт від 23.03.2022 №146; Акт від 06.10.2017 №12; Архівну довідку від 28.03.2022 №01-11/92.

Заява була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.10.2022 року №17 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з незарахуванням до пільгового стажу позивача період згідно довідки від 04.04.2022 №5, оскільки зазначено, що заявник працював на дільниці водовідливу та гірничовідновлювальних робіт, що не відповідає назві дільниці в додатку до наказу про проведення атестації робочих місць (дільниця водовідливу) та акту зустрічної перевірки первинних документів, де зазначена дільниця водовідливу гірничовідварювальних робіт.

03 листопада 2022 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду України повторно звернувся до відповідача 1 із заявою якою подав додаткові документи для підтвердження страхового та пільгового стажу роботи.

Заява була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.11.2022 року №24 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з незарахуванням до пільгового стажу позивача періодів роботи згідно довідки від 04.04.2022 року №5, а саме з 10.05.1993 року по 27.11.1999 року, оскільки відповідно до представлених матеріалів атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема за професією гірник підземний, що не відповідає професії, зазначеній у довідці (гірник). Із результатів перевірки первинних документів (акт №143 від 23.03.2022), перевіркою особових рахунків по нарахуванню заробітної плати та фактично відпрацьованого часу посада не підтверджена, так як відсутня.

Вважаючи безпідставними дії відповідачів щодо не зарахування до його пільгового стажу за Списком 1 періоди роботи на Державному підприємстві «Солотвинський солерудник» на посадах, передбачених Списком №1, розділ 1 позиція 1.1а повний робочий, з 10.05.1993 р. по 22.11.1999 р. гірник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт, з 23.11.1999 р. по 22.10.2007 р. прохідник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт, що призвело до прийняття протиправних рішень №17 від 27.10.2022 р. та №24 від 10.11.2022 р. про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із пунктом «а» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ, в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (далі - Закон №213-VIII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

* чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

* жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом №213-VIII (набрав чинності 01.04.2015) стаття 13 Закону №1788-ХІІ була викладена в новій редакції, відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020):

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

* чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

* жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам».

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

- працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом встановлено, що на момент звернення до відповідача 1 із первинною заявою про призначення пенсії позивач досяг віку 50 років.

Щодо наявного у позивача пільгового стажу, то суд зазначає наступне.

З матеріалів цієї справи вбачається, що оскаржуваними рішеннями не враховано періоди роботи позивача згідно довідки від 04.04.2022 року №5 з 10.05.1993 року по 22.11.1999 року гірник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт, з 23.11.1999 року по 22.10.2007 року прохідник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. (приклади у додатках 1, 2).

Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування на посаді або виконання робіт, що містяться у списку №1.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637.

Водночас, суд звертає увагу на те, що згідно з статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розмішуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Судом досліджено наявну у матеріалах справи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 11.07.1990 року, згідно з якою підтверджується спірні періоди роботи позивача:

- запис 04 10.05.1993 року «Солотвинський солерудник» прийнятий на роботу на посаду чорноробочого 1 розряду, з повним робочим днем під землею на ділянку водозливу та чорно-відновлювальних робіт (наказ №65 від 22.04.1993р.);

- запис 05 21.12.1993 року присвоєно 2 розряд (наказ №169 від 14.12.1993р.);

- запис 06 23.11.1999 року переведений прохідником 3 розряду з повним робочим днем під землею дільниці водовідливу і гірничо-встановлюючих робіт (наказ №110 від 15.11.1999р.);

- запис 07 08.02.2002 року присвоєно 4 розряд (наказ №14к від 08.02.2002р.);

- запис 08 22.10.2007 звільнений з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (наказ №114-ос від 22.10.2007р.).

Вказані записи щодо періодів навчання та роботи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печаткою роботодавця з посиланням номери наказів.

Відповідно позивач не можу бути позбавлений свого права щодо включення спірних періодів в страховий стаж при призначення їй пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю пенсійного органу встановити відповідний стаж за наявності оригіналів трудової книжки, яка є основним документом необхідним для його підтвердження.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а.

Поряд з цим, звертаючись до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії позивачем подано також паспорт; військовий квиток; диплом НОМЕР_3 ; трудову книжку НОМЕР_4 ; архівну довідку від 06.08.2021 №07-04/541; архівну довідку від 05.08.2021 №07-04/540; архівну довідку від 06.08.2021 №07-04/538; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.08.2021 №07-04/539; додаток №1 до наказу від 31.03.2005р. №23п/а (перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 та №2 за результатом атестації робочих місць проведених в 1993, 1998 та 2002 роках), наказ від 04.12.2002 №111п «Про проведення переатестації робочих солерудника» та перелік професій і посад, роботи на яких дають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення від 2002 р; перелік професій і посад, роботи на яких дають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення від 24.02.1998 р.; перелік професій і посад, роботи на яких дають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення від 27.01.1993 р.; наказ від 12.01.1998 р. №2-п; наказ від 16.03.2005 №22-П; наказ від 19.03.2002 №35п; наказ від 27.01.1993 №16; наказ від 24.02.1998 №100/а; Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5 від 04.04.2022; Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №17 від 09.08.2021; Акт від 23.03.2022 №143; Акт від 23.03.2022 №146; Акт від 06.10.2017 №12; Архівну довідку від 28.03.2022 №01-11/92.

З матеріалів справи з`ясовано, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із тим, що час роботи за періоди роботи згідно довідки від 04.04.2022 року №5 з 10.05.1993р. по 22.11.1999р. на посаді гірника дільниці водовідливу та гірнично-відновлювальних робіт та період роботи позивача з 23.11.1999р. по 22.10.2007р. на посаді прохідника дільниці водовідливу та гірнично-відновлювальних робіт, оскільки зазначено, що заявник працював на дільниці водовідливу та гірничовідновлювальних робіт, що не відповідає назві дільниці в додатку до наказу про проведення атестації робочих місць (дільниця водовідливу) та акту зустрічної перевірки первинних документів, де зазначена дільниця водовідливу гірничовідновлювальних робіт (рішення ГУ ПФУ у Київській області від 27.10.2022 №17), оскільки відповідно до представлених матеріалів атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема за професією гірник підземний, що не відповідає професії, зазначеній у довідці (гірник) (рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 10.11.2022 №24). Щодо таких підстав відмови, суд зазначає наступне.

Окремо, щодо підтвердження роботи позивача на посадах, передбачених Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно пп. а) (позиція 1010100а) пункту 1 розділу І «Гірничі роботи» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. №162, до Списку 1 віднесено всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Згідно позиції 1.1а пп. а) пункту 1 розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. №36, до Списку 1 віднесено усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Зазначаю, що до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах позивачем була подана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №17 від 09.08.2021 року та довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5 від 04.04.2022 року, видані ДП «Солотвинський солерудник», згідно яких позивач працював повний робочий день на «Солотвинському солеруднику» на посадах, передбачених Списком №1, розділ 1 позиція 1.1а:

з 10.05.1993 р. по 22.11.1999 р. гірник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт;

з 23.11.1999 р. по 22.10.2007 р. прохідник дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт.

Згідно даних довідок позивачем виконувались роботи на глибині 150 метрів і більше в шахті з загазованістю 1-ї категорії повний робочий день під землею.

Отже, вказаними вище довідками підтверджено виконання позивачем робіт передбачених Списками 1, чинних період його роботи на ДП «Солотвинський солерудник».

Також, з 21.08.1992 вступив в дію Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442 (надалі по тексту також Порядок №442).

Даним Порядком встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, які можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Пунктом 4 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005р., передбачено, що згідно з п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затв. постановою КМ України №442 від 01.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пп.4.1 п.4 вказаного Порядку).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затв. постановою КМ України №442 від 01.08.1992р., та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затв. постановою Міністерства праці України №41 від 01.09.1992р.

Відповідно до п.1 вказаного Порядку атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з п.4 наведеного Порядку атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п.8 зазначеного Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку (п.9 цього Порядку).

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (пп.4.2. п.4 вказаного Порядку).

Відповідно до пп.4.4 п.4 названого Порядку якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992р., 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З аналізу наведених норм слідує, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1 та у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно та якісно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 10 липня 2018 року у справі № 227/545/17 та від 18 вересня 2018 року № 345/3301/17.

Як вже вище зазначалось, серед пакету документів, які позивач надав відповідачам, містились копії матеріалів, що підтверджували проведення на ДП «Солотвинський солерудник» атестації робочих місць у спірний період, зокрема: додаток №1 до наказу від 31.03.2005р. №23п/а (перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 та №2 за результатом атестації робочих місць проведених в 1993, 1998 та 2002 роках), наказ від 04.12.2002 №111п «Про проведення переатестації робочих солерудника» та перелік професій і посад, роботи на яких дають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення від 2002 р; перелік професій і посад, роботи на яких дають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення від 24.02.1998 р.; перелік професій і посад, роботи на яких дають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення від 27.01.1993 р.; наказ від 12.01.1998 р. №2-п; наказ від 16.03.2005 №22-П; наказ від 19.03.2002 №35п; наказ від 27.01.1993 №16; наказ від 24.02.1998 №100/а.

За результатом атестації робочих місць проведених на ДП «Солотвинський солерудник» в 1993, 1998 та 2002 роках, займані позивачем посади у спірний період віднесені до переліку робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 та №2.

Між тим, відповідачі не проаналізували наданий пакет документів належним чином, як наслідок прийняли протиправні Рішення №17 від 27.10.2022 р. та №24 від 10.11.2022 р. про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що достатніми та належними доказами для підтвердження пільгового стажу роботи позивача у спірні періоди є відповідні записи трудової книжки серії НОМЕР_4 , Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5 від 04.04.2022; Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №17 від 09.08.2021 та надані матеріали атестації робочих місць проведених на ДП «Солотвинський солерудник» в 1993, 1998 та 2002 роках, а тому висновки відповідача 2 та відповідача 3 про не врахування таких є безпідставними.

Пенсійний орган повинен використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Позивач не можу бути позбавлений свого права щодо включення спірного періоду в страховий стаж при призначення йому пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю пенсійного органу встановити відповідний стаж за наявності оригіналів трудової книжки яка є основним документом необхідним для його підтвердження.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку особа займала у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформлених трудових книжок, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність й повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та, у свою чергу, неналежний порядок ведення й заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Вказане не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 11.05.2022 у справі №120/1089/19-а.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства («STRETCH v. THE UNITED KINGDOM» №44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини»). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норм закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність («MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY» № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети.

Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі Колишній Король Греції та інші проти Греції (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява №25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по їх суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави учасники.

Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Підсумовуючи викладене суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №17 від 27.10.2022 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №24 від 10.11.2022 року, щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди його роботи з 10.05.1993 року по 22.11.1999 року на посаді гірника дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт, з 23.11.1999 року по 22.10.2007 року на посаді прохідника дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт та відмови у призначенні йому пенсії не відповідає критеріям правомірності, є необґрунтованим, а отже протиправними.

Тому, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №17 від 27.10.2022 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №24 від 10.11.2022 року є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

При цьому суд зауважує, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області є суб`єктом владних повноважень, що зобов`язаний вчинити дії на виконання рішення суду, оскільки відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 №22-1 за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Як випливає із п. 4.10 Порядку, після прийняття відповідного рішення електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи.

Оскільки позивач зареєстрований та проживає у межах територіальної юрисдикції Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області і перебуває на обліку у цьому Головному управлінні, то саме вказаний пенсійний орган зобов`язаний на виконання рішення суду розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому щодо моменту, з якого необхідно призначити та виплачувати пенсію позивачу, суд зазначає таке.

Згідно вимог ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

На виконання вимог Закону від 09.07.2003 №1058-IV Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.7 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач первинно звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 20.10.2022 року і за результатами її розгляду відповідач 3 прийняв рішення № 17 від 27.10.2022 року про відмову у призначенні пенсії, яке судом визнано протиправним.

Відтак, позивач має право на призначення пенсії саме з дня звернення 20.10.2022 року, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки спір виник у зв`язку із прийняттям відповідачами 2 та 3 спірних рішень, тому сплачений при зверненні до суду судовий збір, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27 жовтня 2022 року за №17 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10 листопада 2022 року №24 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , починаючи з 20 жовтня 2022 року, пенсію на пільгових умовах, зарахувавши періоди роботи з 10.05.1993 року по 22.11.1999 року на посаді гірника дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт та з 23.11.1999 року по 22.10.2007 року на посаді прохідника дільниці водовідливу та гірничо-відновлювальних робіт, як такі, що дають право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич