Справа № 641/990/23
Суддя: Маньковська О. О.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/19/2023 Справа №641/990/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Маньковської О.О., за участі секретаря - Литвиненко А.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Кубай Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом представника позивача адвоката Кубай Юрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 28.02.2023 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2023 року, серія ДП18 №521812, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він не погоджується з даною постановою, вважає, що вона ухвалена з грубими процесуальними порушеннями, є необґрунтованою та не законною, оскільки працівники патрульної поліції знехтували його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме перед початком розгляду справи 23.02.2023року, позивач подав інспектору Лютову І.П. письмове клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю скористатися юридичною допомогою адвоката. Проте, в задоволенні клопотання інспектор відмовив, тим самим, на думку позивача, порушив його право на захист.

На думку позивача, з урахуванням зазначених обставин, відповідачем було порушено процедуру та порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

28.03.2023 до суду від представника Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Пилипенко О.С. надійшов Відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, з наступних підстав.

Так, 14.01.2023року приблизно о 11.40хв. поблизу будинку 32 по вул. Гв. Широнінців в м.Харкові водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ А180 реєстраційні номери НОМЕР_1 . З метою реалізації прав Позивача та встановлення передачі транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, інспектор відклав розгляд справи та вручив Позивачу повідомлення про запрошення до підрозділу поліції. Вподальшому, 23.02.2023року о 10.12 год., за адресою: м. Харків, вул. Шевченко ,142а, інспектор почав розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП. Позивач, скориставшись своїм процесуальним правом, подав інспектору письмове клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю залучення захисника. Оскільки 14.01.2023 р. інспектор переніс розгляд адміністративної справи на 23.02.2023року саме з метою реалізації прав позивача та встановлення всіх обставин справи, при цьому позивач не використав цей час для пошуку адвоката, тому інспектор розцінив клопотання позивача про відкладення розгляду справи із необхідністю залучення адвоката, як затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами, тому відмовив позивачу в задоволенні його клопотання.

Згідно листа Харківської митниці Державної митної служби України №7.14-1/20-01/8.5/913 від 10.02.2023року на запит щодо надання інформації про дату та час ввезення ТЗ MERCEDES-BENZ А180 реєстраційний номер (PL) PZ6461LR на митну територію України, вказаний ТЗ був ввезений на митну територію України 03.05.2018року громадянкою ОСОБА_2 в зоні діяльності Харківської митниці у митному режимі «транзит» з метою особистого використання. Законний строк перебування зазначеного ТЗ закінчився 13.05.2018року. Тобто, позивач керував ТЗ, відносно якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України.

Також, представник УПП в Харківській області зазначає, що до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, і накладати адміністративні стягнення, що передбачено ст.222 КУпАП.

Так, відповідно до частин 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та відповідно до частини 3 цієї ж статті протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Положення КУпАП надають поліцейському право розглядати справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці зупинки транспортного засобу у скороченому провадженні.

Також представник УПП в Харківській області вказав, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення з дотриманням всіх вимог статті 283 КУпАП, а отже складена постанова є законною та не призвела до порушень процесуальних прав особи, як стверджував позивач.

Окрім цього, представник УПП в Харківській області зазначив, що позивачем не було надано жодних доказів відносно того, що він не порушував правила дорожнього руху.

Також через канцелярію суду 01.05.2023року надійшла Відповідь позивача на Відзив відповідача. Заперечуючи проти адміністративного позову, позивач зазначив, що з початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, ОСОБА_1 зайнявся волонтерською діяльністю, допомагаючи різноманітним підрозділам ЗСУ. Так, взимку 2023року до позивача звернулись бійці підрозділу військової частини НОМЕР_2 з проханням відремонтувати автомобіль MERCEDES-BENZ А180 реєстраційні номери (PL) PZ6461LR, який ними використовується при вирішенні бойових задач. Він відремонтував ТЗ безкоштовно та в подальшому повернув останній в справному стані підрозділу 04.03.2023 року. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач, представник позивача, підтримали в судовому засіданні позовні вимоги. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що був зупинений працівниками поліції з тих підстав, що нібито ним не був увімкнений покажчик повороту. В подальшому інспектор поліції зазначив щодо нібито наявність в нього ознак сп`яніння й, оскільки він погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я, працівники поліції відвезли його на огляд, за результатами якого встановлено, що він в стані сп`яніння не перебував. Далі інспектор вирішив відкласти розгляд справи на іншу дату, не повідомивши причини такого відкладення та надав запрошення до УПП в Харківській області на 23.02.2023року.Коли він з`явився в зазначений в повідомленні час, інспектор поліції пояснив, що буде розглядатись справа про вчинення порушення ним Митного кодексу. Заявлене ним клопотання щодо відкладення розгляду справи для надання часу щодо укладення договору з захисником, інспектор відхилив та оголосив постанову, з якою позивач не згодний. Також пояснив, що даним ТЗ керував в стані крайньої необхідності, оскільки допомагав бійцям ЗСУ щодо ремонту автомобіля й був зупинений працівниками поліції.

. Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, надав Відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду справи, те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та відсутність будь-яких заяв від відповідачів, наявність поданого Відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.02.2023року об 11.15 год. за адресою: АДРЕСА_1 , інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Лютовим І.П. відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 521812 від 23.02.2023року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 8 500 грн.

В зазначеній постанові вказано, що 14.01.2023 о 11:40 по вул. Гв. Широнінців, 32 в м. Харкові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ А180 реєстраційний номер НОМЕР_1 щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України. Згідно листа Харківської митниці Державної митної служби України №7.14-1/20-01/8.5/913 від 10.02.2023року, даний ТЗ ввезений на митну територію України 03.05.2018року громадянкою ОСОБА_2 в зоні діяльності Харківської митниці у митному режимі «транзит» та ТЗ використовувався ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушив ст.380 Митного кодексу України та ст.31 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Оспорюючи провину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, позивач зазначив, що діяв в стані крайньої необхідності, коли переганяв автомобіль, відремонтований на прохання бійців ЗСУ.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що є військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 , підтвердив обставини, визначені ОСОБА_1 , щодо надання останнім волонтерської допомоги у вигляді ремонту автомобіля MERCEDES-BENZ А180 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Так, диспозиція ч.8 ст.121 КУпАП визначає, що транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна школа є менш значною, ніж відвернена шкода (ст.18 КУпАП).

Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. За наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

З огляду на вищевикладене, пояснення позивача та свідка ОСОБА_3 суд оцінює критично, оскільки положення ст.18 КУпАП не регулюють правовідносини, які склались в даному випадку.

Також судом не приймаються до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , з тих підстав, що в даному випадку позивачем, при залученні письмових пояснень свідка, не дотримано принцип усності та безпосереднього дослідження доказів судом.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб (ч.2 ст. 31 ЗУ «Про дорожній рух»).

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 8 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з частиною другою статті 258 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (частина 5).

Згідно положень ч.3 ст.258 КУпАП, Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У статті 222 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, чинним на час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Тобто, з аналізу положень ст.258 КУпАП вбачається, що застосування спрощеної процедури розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, можливе лише за умови, якщо особа, яка притягається до відповідальності, не заперечує проти обставин правопорушення та визнає свою вину, при цьому протокол не складається , штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється - на місці вчинення правопорушення.

Так, згідно постанови від 23.02.2023року та з оглянутого в судовому засіданні Повідомлення про запрошення до підрозділу поліції від 14.01.2023року вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений 14.01.2023року. Також, згідно оглянутого в судовому засіданні Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, водій ОСОБА_1 був направлений інспектором УПП в Харківській області 14.01.2023року об 11.50год. для проходження огляду, який він пройшов 14.01.2023року о 12.00год. з результатом ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.

Також, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, під час розгляду справи 23.02.2023року, ОСОБА_1 було заявлене письмове клопотання щодо відкладення розгляду справи з метою скористатись правовою допомогою захисника, подане інспектору УПП в Харківській області, яке було останнім розв`язане, при цьому ОСОБА_1 оспорював вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, згідно п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

За змістом ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Повно, всебічно, об`єктивно дослідивши та оцінивши докази в цій справі, суд дійшов висновку, що інспектор УПП в Харківській області не здійснив розгляд справи на місці вчинення правопорушення та не оформив відповідне рішення 14.01.2023року, при цьому відклав розгляд справи на іншу дату, здійснив запити до Харківської митниці Державної митної служби України №7.14-1/20-01/8.5/913 від 10.02.2023року щодо особи, яка здійснила ввезення ТЗ до митної території України, що свідчить про факт збирання інспектором УПП в Харківській області доказів в цій справі, також вподальшому під час розгляду справи 23.02.2023року останній прийняв від водія ОСОБА_1 письмове клопотання й розв`язав його. Всі вказані обставини в сукупності свідчать про те, що інспектором УПП в Харківській області фактично здійснювався розгляд справи в звичайному порядку, проте, всупереч вимог ч.5 ст.258 КУпАП, інспектором не був складений протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, який має бути додатком до постанови про адміністративне правопорушення.

Також, згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини першої статті 271 КУпАП, У розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Так, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що надав відповідачу відповідне письмове клопотання.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Таким чином, такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч.3 ст. 2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, Суд дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , інспектор порушив право особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, на справедливий розгляд, порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Веховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 18 лютого 2020 року (справа №524/9827/16-а)

Також суд вважає, що за частиною першою статті 284 КУпАП право виносити постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення належить виключно органам Національної поліції та відноситься до їх повноважень. Суд, який розглядає спір у порядку адміністративного судочинства у справі про адміністративне правопорушення, перелік яких вказаний у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції у питаннях, які законом віднесені до їх компетенції та виносити замість цих органів постанову про закриття справи за частиною першою статті 284 КУпАП (див. постанову Верховного Суду від 16.07.2018 у справі № 214/2517/17).

Тому, в частині позовних вимог про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, суд відмовляє позивачу за безпідставністю.

В порядку розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов представника позивача - адвоката Кубай Юрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену 23.02.2023 року, командиром взводу 1 роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Лютовим І.П., серія ДП18 №521812, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

В задоволенні в іншій частині позову -відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя - О. О. Маньковська