Справа № 439/1633/22
Суддя: Петейчук Б. М.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1633/22

Провадження № 2-а/439/7/23

03 травня 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: інспектор Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Рабчун Олександр Святославович,

Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Рабчуна Олександра Святославовича та Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідачів: інспектора Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Рабчуна Олександра Святославовича та Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в яких просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР за № 6039513 від 17 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Окрім цього, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що інспектор Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Рабчун Олександр Святославович за результатами проведення адміністративного розслідування ухвалив постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР за № 6039513 від 17 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Позивач вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 17 жовтня 2022 року о 19 годині 21 хвилина по вулиці Соборності, 17а, що у місті Славута Шепетівського району Хмельницької області, водій: ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобільного транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Зупинка автобуса» Правил дорожнього руху України, чим допустив порушення вимог пункту 15.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач наголошує, що така постанова ухвалена із грубим порушенням чинного законодавства України та підлягає скасуванню. Позаяк відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що позивач вчинив об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Отже, жодні докази у справі не підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення під час проведення адміністративного розслідування.

Позивач мотивує, що відповідачем усупереч частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено всебічного, повного та неупередженого адміністративного розслідування, що призвело до неправильних висновків органу Національної поліції.

Стислий виклад позиції відповідача: Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Відповідач зазначає, що 17 жовтня 2022 року о 19 годині 21 хвилина, під час здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, інспектором Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Рабчуном Олександром Святославовичем виявлено водія: ОСОБА_1 , який керував автомобільним транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідач вказує, що 17 жовтня 2022 року о 19 годині 21 хвилина по вулиці Соборності, 17а, що у місті Славута Шепетівського району Хмельницької області, водій: ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобільного транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Зупинка автобуса» Правил дорожнього руху України, чим допустив порушення вимог пункту 15.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідач акцентує, що унаслідок виявлення адміністративного правопорушення, до водія: ОСОБА_1 , який керував автомобільним транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , застосовано превентивні заходи, передбачені нормами статтей 32 та 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: зупинення транспортного засобу та перевірка документів водія, які поєднані з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу.

Відповідач звертає увагу, що встановивши особу порушника, працівниками органу Національної поліції розпочато адміністративне розслідування. Під час останнього водію роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтю 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім цього, заслухано усні пояснення водія, досліджено неявні докази у справі. За результатами проведення адміністративного розслідування уповноваженим працівником органу Національної поліції встановлено вину водія: ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, на думку представника відповідача, оскаржувана постанова є законною та такою, що складена з дотриманням встановленого законом порядку.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

07 грудня 2023 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Від представника відповідача: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України: Кульченко Марії Василівни надійшло клопотання про заміну Департаменту патрульної поліції Національної поліції України як неналежного відповідача та виключення останнього зі складу учасників справи.

Від представника позивача: адвоката Слакви-Марчук Наталії Володимирівни надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме: замінити неналежного відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України на належного позивача: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області. Таке клопотання у подальшому задоволено судом та здійснено заміну неналежного відповідача на належного.

Від представника відповідача: Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області: Файчука Андрія Сергійовича надійшов відзив, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив повністю, вважає останні безпідставними та просить суд відмовити у задоволенні таки. Окрім того, надав суду на дослідження відеозапис фіксації події адміністративного правопорушення.

Позивач у судове засідання не з`явився. Його представник: адвокат Слаква-Марчук Наталія Володимирівна під час судового засідання позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити останні. Однак наголосила, що доказ: відеозапис фіксації події адміністративного правопорушення, який наданий відповідачем, є недопустимим доказом. Позаяк у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, про такий не міститься жодної згадки. Отже, на момент ухвалення рішення уповноваженим працівником органу Національної поліції про визнання винним позивача, у працівника органу Національної поліції не існувало будь-яких доказів на підтвердження вини позивача.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області участь свого представника у судове засідання не забезпечив. Однак належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач: інспектор Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Рабчун Олександр Святославович у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Однак належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР за № 6039513 від 17 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 17 жовтня 2022 року о 19 годині 21 хвилина по вулиці Соборності, 17а, що у місті Славута Шепетівського району Хмельницької області, водій: ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобільного транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Зупинка автобуса» Правил дорожнього руху України, чим допустив порушення вимог пункту 15.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 5).

Окрім цього, суду на дослідження надано відеозапис події адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що водій: ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобільного транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса» Правил дорожнього руху України (а.с. 49).

При цьому, суд сприймає критично та не бере до уваги заперечення представника позивача: адвоката Слакви-Марчук Наталії Володимирівни щодо допустимості такого відеозапису як доказу. Позаяк такий доказ отриманий у встановленому законом порядку та зафіксований на спеціальний технічний засіб, який відповідає вимогам ліцензування, встановленими законодавством України. У такому доказі міститься достовірна інформація щодо події адміністративного правопорушення, яка мала місце 17 жовтня 2022 року о 19 годині 21 хвилина по вулиці Соборності, 17а, що у місті Славута Шепетівського району Хмельницької області. Жодна зі сторін не заперечувала факт дійсності обставин, які зафіксовані на відеозаписі. Такий доказ безпосередньо досліджений судом під час судового засідання та повністю відповідає вимогам 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України. Надання такого доказу суду, повністю узгоджується з обов`язком доказування відповідача, визначеним нормою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Мотиви суду.

Щодо належного відповідача.

За нормативними правилами статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Імперативними приписами статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України визначений порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Зі змісту норми статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Нормою статті 217 Кодексу України про адміністративні правопорушення акцентовано, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Виходячи з імперативних вимог 222 Кодексу про адміністративні правопорушення України, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема за статтею 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції. Відтак належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року (єдиний унікальний номер справи: 724/716/16-а).

Із досліджених доказів у справі вбачається, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР за № 6039513 від 17 жовтня 2022 року, складена інспектором Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Рабчуном Олександром Святославовичем.

Себто належним відповідачем у такому адміністративному проваджені є Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Щодо розгляду позовних вимог по суті.

Нормативними положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

За змістом пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Себто засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України Закону України «Про Національну поліцію» акцентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом «е» пункту 15.9 Правил дорожнього руху визначено, що зупинка забороняється ближче тридцяти метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче тридцяти метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Дорожній знак 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса» позначає початок посадкового майданчика автобуса, що рухається за встановленим маршрутом.

Із доказів у справі вбачається, що 17 жовтня 2022 року о 19 годині 21 хвилина по вулиці Соборності, 17а, що у місті Славута Шепетівського району Хмельницької області, водій: ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобільного транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса» Правил дорожнього руху України.

Суд сприймає критично доводи позивача: ОСОБА_1 щодо наявності обставини правомірності здійснення маневру: паркування автомобільного транспортного засобу під час описаної у постанові події. Позаяк наданий відповідачем відеозапис повністю підтверджують об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачем жодним чином не спростовано докази, які надані відповідачем для дослідження суду.

Твердження позивача щодо відсутності розгляду справи та порушення його прав працівником органу Національної поліції також спростовується під час досліджених у судовому засіданні доказів, які підтверджують обставину ознайомлення позивача з його правами.

Працівником органу Національної поліції дотримано вимоги статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Окрім цього, відповідачем правильно застосовано вид та розмір адміністративного стягнення. Себто, відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

За встановлених обставин справи, суд приходить до переконання щодо відсутності порушень із боку працівника органу Національної поліції вимог статтей 278-279 Кодексу України про адміністративні правопорушення у таких спірних правовідносинах. Відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 5-6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Рабчуна Олександра Святославовича та Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складене 05 травня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідачі:

інспектор Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Рабчун Олександр Святославович, місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, місто Славута, вулиця Соборності, 7.

Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, , місцезнаходження: Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Зарічанська, 7.

Суддя Б.М. Петейчук