Справа № 367/2263/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року м.Київ № 367/2263/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ірпінської міської ради Київської області та з урахуванням заяви про уточнення просить суд:

визнати неправомірнимою бездіяльність щодо ненадання житла, як особі, що потребує на поліпшення житлових умов;

зобов"язати виконати свої зобов"язання, пов"язані з наданням житла ОСОБА_1 , який потребує на поліпшення умов житла та перебуває в позачергових списках.

Ухвалою Ірпінського міського суду від 02.04.2018 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ірпінського міського суду від 25.07.2019 дану справу передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2019, головуючею суддею для розгляду адміністративної справи № 367/2263/18 визначено суддю Брагіну О.Є.

Ухвалою суду від 30.09.2019 даний позов направлено до Ірпінського міського суду на доопрацьовання.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2019, головуючею суддею для розгляду адміністративної справи № 367/2263/18 визначено суддю Брагіну О.Є.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення невідповідності нормам КАС України.

Ухвалою суду від 03.03.2020 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі розпорядження Київського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 № 522 у зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя відповідно до рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 27.11.2020, проведено повторний автоматизований розподіл справи № 367/2263/18, за результатами якого, головуючим суддею визначено Головенко О.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2021 справу прийнято до провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивача вказує, що перебуває на квартирному обліку для поліпшення житлових умов та надання житла. Зазнає, що неодноразово звертався до відповідача з відповідними заявами щодо надання житла, однак останній відмовив, оскільки відсутнє фінансування, а також відсутня житлова площа у фонді виконавчого комітету та соціального житла на території Ірпінського регіону не має.

На думку позивача така бездіяльність щодо не надання житла в порядку черговості порушує його права, що визначенні чинним законодавством України.

Від представника відповідача надійшов відзив на позову заяву, де останній просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач перебуває у позачерговій черзі під номером 74, у загальній черзі під номером 133 та правило черговості надання громадянам жилих приміщень є одним із важливих принципів законності, воно виключає суб`єктивний підхід при забезпеченні громадян жилими приміщеннями.

Вказує, що на сьогодні склалась вкрай напружена ситуація із забезпеченням житлом постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Будь яка вільна житлова площа у фонді виконавчого комітету відсутня, соціального житла на території Ірпінського регіону не має. Покращення житлових умов можливе при наявності житла в порядку встановленому законодавствам України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані сторонами, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1962 року народження, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, що підтверджується відповідними посвідченням серія НОМЕР_1 , видане 21.01.2003, а також є інвалідом ІІ групи і має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що також підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 09.12.2013.

ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку позачергової черги від 01.06.1995, згідно рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 01.06.1995 № 118/2, у списках загальної черги перебуває з 20.02.1990, згідно рішення від 20.02.1990 № 46/3.

Станом на 2020 рік позивач перебуває під номером 74 у позачерговому списку та під номером 133 у загальній черзі.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з відповідними заявами щодо поліпшення житлових умов та надання житла, однак отримував відмови.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

Надання житлових приміщень громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, забезпечується відповідно до Житлового кодексу УРСР (далі Житловий кодекс) та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 11.12.1984 № 470 (далі - Правила обліку), і належить до компетенції органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 40 Житлового уодексу громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, зокрема, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) (п. 2 ч. 2 ст. 40 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 5-р(II)/2022 від 22.06.2022, виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту);

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Відповідно до ст. 43 Житлового кодексу передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості та з їх числа складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Чинним законодавством не встановлено строк, у який особи, повинні бути забезпечені житлом переважно перед іншими громадянами, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень на підставі ст. 46 Житлового кодексу.

Згідно ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) особам, віднесеним до категорії І, надається гарантована державою пільга з позачергового забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Видатки на соціальний захист і соціальне забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - постраждалі громадяни), фінансуються в межах коштів, передбачених законами про Державний бюджет України на відповідні роки, тобто виконання Закону повністю залежить від фінансових ресурсів дохідної частини державного бюджету.

У 2013 році видатки на забезпечення житлом постраждалих громадян проводилися за бюджетною програмою Міністерства надзвичайних ситуацій КПКВК 3201200 «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до Указу Президента України від 02.09.2013 № 472 «Про внесення змін до Указів Президента України від 06.04.2011 № 389 та № 397» функції із забезпечення житлом постраждалих громадян було покладено на Мінсоцполітики.

У 2014 році фінансування видатків для забезпечення житлом постраждалих громадян у тому числі погашення кредиторської заборгованості, планувалося проводити в межах призначень у сумі 300 млн грн, передбачених Мінсоцполітики за бюджетною програмою КПКВК 2501100 «Забезпечення житлом інвалідів війни, воїнів-інтернаціоналістів, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідів по зору та слуху, військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, для відселення їх із закритих та віддалених від населених пунктів військових гарнізонів». Однак відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» всі призначення за вказаною бюджетною програмою було знято.

Державним бюджетом України на 2014-2021 роки не було передбачено видатки для забезпечення житлом постраждалих громадян.

Під час формування бюджетних запитів до проектів Державного бюджету на відповідні роки, Мінсоцполітики подавало пропозиції щодо необхідного обсягу видатків для забезпечення житлом постраждалих громадян, які не були враховані.

Відтак, придбання житла, зокрема, для постраждалих громадян, які перебувають на обліку в органах місцевого самоврядування та потребують поліпшення житлових умов, може бути вирішене в разі передбачення відповідних бюджетних видатків у державному бюджеті на зазначені цілі.

Згідно ст. 20 Бюджетного кодексу України бюджетні програми формуються головними розпорядниками бюджетних коштів під час Підготовки пропозицій до бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та складання бюджетного запиту з урахуванням планів діяльності, на середньостроковий період, прогнозних та програмних документів економічного і соціального розвитку.

Пунктом 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

За бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно - правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету (в тому числі за бюджетними програмами, вперше визначеними законом про Державний бюджет України) та забезпечують їх затвердження протягом 30 днів з дня набрання чинності законом про Державний бюджет України.

За рішенням Кабінету Міністрів України (у формі протокольного рішення) порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України. Про затвердження таких порядків інформується Комітет Верховної Ради України з питань бюджету.

Порядок використання бюджетних коштів має містити, зокрема: цілі та напрями використання бюджетних коштів; відповідального виконавця бюджетної програми, підстави та/або критерії залучення одержувачів бюджетних коштів до виконання бюджетної програми; завдання головного розпорядника бюджетних коштів, розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (одержувачів бюджетних коштів), що забезпечують виконання бюджетної програми, з визначенням порядку звітування про її виконання (у тому числі щодо результативних показників) та заходів впливу у разі її невиконання.

Відтак, Мінсоцполітики є розпорядником бюджетних коштів, а головним виконавцем - Обласні державні адміністрації.

Згідно п. 2.15 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309, зареєстровано в Міністерстві бюджетних коштів про оплату бюджетних зобов`язань та бюджетних фінансових зобов`язань, які були зареєстровані в органах Казначейства та залишились не оплаченими на кінець минулого бюджетного періоду, органами Казначейства такі зобов`язання відображаються в обліку у поточному бюджетному періоді на підставі поданого розпорядником бюджетних коштів Реєстру та/або Реєстру фінансових зобов`язань і відповідних підтвердних документів.

Бюджетні фінансові зобов`язання за загальним фондом, які залишились не оплаченими на кінець минулого бюджетного періоду (бюджетна кредиторська заборгованість) та обліковуються органами Казначейства за бюджетними програмами, за якими відсутні бюджетні асигнування або обсяг бюджетної кредиторської заборгованості перевищує бюджетні асигнування відповідно до встановлених законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) на. поточний бюджетний період та/або переданих в установленому порядку бюджетних призначень, відображаються в обліку органами Казначейства у поточному бюджетному періоді після прийняття рішення головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з Міністерством фінансів України (місцевим фінансовим органом) щодо визначення бюджетної програми за загальним та/або спеціальним фондами, в межах бюджетних асигнувань якої будуть оплачені бюджетні фінансові зобов`язання, на підставі поданого розпорядником бюджетних коштів Реєстру та/або Реєстру фінансових зобов`язань і відповідних підтвердних документів.

Відповідно до п. 36 Правил обліку виконавчі комітети місцевих рад, підприємства, установи, організації щороку визначають кількість новозбудованої і вивільнюваної жилої площі для надання жилих приміщень громадянам поза чергою, першочергово та в порядку загальної черги.

Надання житла громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, проводиться за наявності вільних житлових приміщень у житловому фонді відповідних місцевих рад, якими цих громадян узято на квартирний облік, та відповідного фінансування будівництва (придбання) житла для таких громадян.

Згідно ст. 30 і 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження стосовно сприяння розширенню житлового будівництва, надання громадянам, які мають потребу в житлі, допомоги в його будівництві, в отриманні кредитів, у тому числі пільгових, і субсидій для будівництва чи придбання житла та організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту жилих будинків належать до власних повноважень виконавчих органів місцевих рад.

Відповідно до ст. 63 Закону витрати, пов`язані з реалізацією цього Закону, фінансуються за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно зі ст. 71 Бюджетного кодексу України на соціально - економічний розвиток регіонів, виконання інвестиційних проектів, будівництво і придбання житла окремим категоріям громадян відповідно до законодавства спрямовуються капітальні видатки бюджету розвитку місцевих бюджетів.

Відповідно до ст. 91 цього Кодексу видатки на програми підтримки будівництва (реконструкції) житла для окремих категорій громадян належать до видатків місцевих бюджетів, що можуть проводитись з усіх місцевих бюджетів. Таким чином, для забезпечення житлом постраждалих громадян можуть залучатися кошти з місцевих бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Нацсоцслужба відповідно до п. 19 п. 4 Положення про Національну соціальну сервісну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 783, проводить аналіз забезпечення житлом, зокрема, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, позивача буде забезпечено житлом у порядку черговості в разі надходження коштів з державного бюджету або за наявності вільного житлового фонду у Ірпінській міській раді.

Разом з тим, суд звертає увагу, що надання ОСОБА_1 житла поза чергою порушить конституційні права та інтереси інших постраждалих громадян, які потребують покращення житлових умов і яких взято на облік для забезпечення житлом раніше.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач як суб`єкти владних повноважень довів суду правомірність своїх дій, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.