Справа № 953/746/23
Суддя: Колесник С. А.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/746/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Колесник С.А.,

при секретарі - Півоваровій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу №953/746/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області (61033 м.Харків вул.Шевченко, 315 А), інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта Аляб`єва Євгена Олександровича (61033 м.Харків вул.Шевченко, 315 А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, відповідно до якого просить:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі;

2. Призначити судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою програми «Zoom»;

3. Позовні вимоги задовольнити чим скасувати постанову про накладення адміністративного штрафу від 28.11.2022 серія ЕАР №6224474.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.03.2022 він є зарахованим до проходження військової служби в рядах Збройних сил України та виконує бойові завдання на території Харківської області. 28.11.2022 під час виконання службових обов`язків на автомобілі військової частини, що має маркування приналежності до Збройних сил України, яким він рухався в м. Харкові, його було зупинено екіпажем патрульної поліції. Після встановлення осіб та приналежність їх до військової служби, не зважаючи на крайню необхідність виконання обов`язків військових, співробітники патрульної поліції склали постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 28.11.2022 №6224474.

На думку позивача такі дії співробітників патрульної поліції порушують права військового під час виконання спеціального військового завдання та перешкоджають ЗУ «Про оборону України», а також відбулось порушення норм ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». ОСОБА_1 зазначає, що у воєнний час, в зоні проведення бойових дій, військовослужбовці під час виконання захисної функції діють у спеціальному правовому режимі, втручання в яке патрульною поліцією не передбачено чинним законодавством.

На підставі вищевикладеного позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 31.03.2023 залучено до участі у справі Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

21.04.2023 до суду від представника Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Іващенко Олександра надійшов відзив на позовну заяву (а.с.22-25), у якому представник відповідача просить у задоволенні позовних ОСОБА_1 відмовити, з наступних підстав.

Так вказав, що 28.11.2022 о 23 год. 33 хв. на вулиці Шевченка, поблизу будинку № 184, в місті Харкові, було виявлено рух транспортного засобу ХЕ834. Вищевказаний транспортний засіб було зупинено інспектором на підставі пункту третього статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до Позивача, представився, пояснив причину застосування превентивних поліцейських заходів, а також довів до відома позивача нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи. Поліцейським було висунуто вимогу про пред`явлення документів, що посвідчують особу та відповідне право, але на дану вимогу позивач повідомив, що може надати лише паспорт громадянина України. Інспектор, проаналізувавши в ході опитування твердження позивача дійшов до обґрунтованого висновку, що позивач не має при собі посвідчення водія.

Перевіривши позивача за базою осіб, які позбавлені права керування, було встановлено, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами постановою Дарницького районного суду міста Києва строком на один рік у справі № 753/22136/21 від 16.12.2021.

Позивач під час руху транспортного засобу, порушив пункт 2.1 а) Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

При винесенні постанови, інспектор керувався положеннями ПДР, КУпАП та Законом України «Про дорожній рух», в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне позивачем, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права.

Щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, представник позивача зазначає, що правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух». Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством. В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно пункту 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. За змістом пункту 2.1 "а" водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Позивачу в провину ставиться правопорушення, що виразилося у керуванні транспортного засобу будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Також вказує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Маючи персональні дані позивача, інспектор скористався базою з переліком осіб, що позбавлені права керування, яка є складовою інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та переглянув наявність діючої санкції у вигляді позбавлення права керування у позивача. Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови, інспектор мав беззаперечні фактичні дані, що свідчать про керування позивачем транспортного засобу, будучи позбавленим права керування.

Позивач по тексту позовної заяви вказує, що дії поліцейських порушують право військового під час виконання спеціального військового завдання та перешкоджають Закону України « Про оборону України», а також, ніби то, «військовослужбовці під час виконання захисної функції діють у спеціальному правовому режимі»

Але дані аргументи позивача не мають жодних посилань на конкретні правові норми, тому не мають під собою правового підґрунтя.

Представник відповідача зазначає, що оскаржувана постанова винесена відповідно до КУпАП, а розгляд справи відбувся з дотриманням процедури визначеної цим же кодексом.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином (а.с.18,19,38,40,41,43,44).

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, 29.05.2023 подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника УПП в Харківській області ДПП та відмовити в задоволені позову (а.с. 46).

Відповідач: Інспектор роти 5 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Аляб`єв Є.О. про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом своєчасно та належним чином (а.с. 17,20,42), проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду справи, те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та відсутність будь-яких заяв від відповідачів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є молодшим сержантом, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.7).

28.11.2022 інспектором 1 батальйону 1 роти старшим лейтенантом поліції Аляб`євим Євгеном Олександровичем відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія ЕАР № 6224474 від 28.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 20 400 грн.

У зазначеній постанові вказано, що 28.11.2022 о 23:21 год. у м. Харків по вул. Шевченка, 140 водій керував авто, при цьому бувши позбавлений права керування транспортним засобом від 14.06.2022 Дарницьким судом м. Києва, чим порушив п.2.1.а. ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом. У зв`язку з вищезазначеним, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. (а.с.4).

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, № 1306 (зі змінами та доповненнями), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що у воєнний час, в зоні проведення бойових дій, військовослужбовці під час виконання захисної функції діють у спеціальному правовому режимі, втручання в яке патрульною поліцією не передбачено чинним законодавством та дії співробітників патрульної поліції порушують права військового під час виконання спеціального військового завдання та перешкоджають ЗУ «Про оборону України», а також відбулось порушення норм ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Так, Закон України «Про оборону України» встановлює засади оборони України, а також повноваження органів державної влади, основні функції та завдання органів військового управління, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, обов`язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб, права та обов`язки громадян України у сфері оборони.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан на території України.

Проаналізувавши ЗУ «Про оборону України» та Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» суд зазначає, що цими нормативно правовими актами не передбачена заборона зупинки військових співробітниками патрульної поліції, або будь які виключенні з цього приводу. Тому військові є учасниками дорожнього руху і відповідно як учасники дорожнього руху повинні неухильно дотримуватися правил дорожнього руху.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку, що співробітники Управління патрульної поліції мали право зупиняти водія ОСОБА_1 і дії співробітників патрульної поліції не порушують права військового.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, законодавством обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, представником відповідача надано суду постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду (а.с.22 зворотній бік - 25), якими підтверджується факт позбавлення позивача права керування транспортним засобом.

З дослідження вказаних вище постанов вбачається, що 16.12.2021 суддею Дарницького районного суду м.Харкова ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Київський апеляційний суд залишив вказану постанову без змін. На момент винесення постанови відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП постанова суду від 16.12.2021 року набрала законної сили, а тому дії працівників поліції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідали вимогам закону.

Згідно ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Згідно ст. 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вчинення позивачем порушення підтверджено належними і допустимими доказами, а постанова серії ЕАР № 6224474 від 28.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 20 400 грн. винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому скасуванню не підлягає.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:Ґ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта Аляб`єва Євгена Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя С.А. Колесник