Справа № 380/174/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року

справа №380/174/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Нарок Т.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Золотухіна О.О.,

представника відповідача Лазорка І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка 3, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3346 від 25.11.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Львівського РУП № 2 та відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (пункт 2 Наказу).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив таке.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3346 від 25.11.2022 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Львівського РУП № 2 та відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області» - за грубе порушення службової дисципліни до капітана поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність, зменшити щомісячну премію на 99% за листопад 2022 року.

Відповідно до цього наказу службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 опрацював недостатню кількість звернень та відповідно протоколів, а також несвоєчасно відреагував на виклик та переадресував виклик іншій зміні.

В позовній заяві позивач зазначив, що (далі - мовою оригіналу) «позивач виконує покладені на нього функції відповідно до розпоряджень його керівника та виконує усі доручені йому завдання, в тому числі доручені (розписані на нього) звернення та скарги. Яку кількість звернень на нього розписали, таку він і розглянув. А тому, ставити в провину капітану поліції ОСОБА_2 надто малу кількість протоколів чи звернень є нелогічно та неправомірно, оскільки позивач розглядає усі матеріали, які доручено йому на виконання згідно резолюції керівника, а також виключно у разі виявлення адміністративних правопорушень приймає рішення про складання протоколів та винесення відповідних постанов».

Щодо несвоєчасного реагування на виклик та невиїзд на місце події, то позивач вважає, що (далі - мовою оригіналу) «порушення, які нібито встановив відповідач відносно позивача є надуманими та не знаходять свого підтвердження, адже порушення не було, а пояснення позивача відповідач взагалі не брав до уваги та не аналізував у своєму висновку та у своїх математичних розрахунках. Час реагування на виклик не було порушено. А маніпуляції з нарядами робив диспетчер, який у ту ж хвилину коли виклик було прийнято, передала цей виклик іншій зміні».

Позивач вважає, що довідка, складена УОАЗОР ГУНП у Львівській області, на якій ґрунтувався висновок службового розслідування не є доказом, оскільки у ній відсутні ідентифікаційні ознаки.

Крім того, позивач наголошує, що під час службового розслідування не було встановлено, в чому виявилася протиправна поведінка позивача, які дії чи бездіяльність позивача призвели до негативних наслідків та до яких саме. Таким чином, на думку позивача, відповідач не довів фактів порушення позивачем норм законодавства, отже, у відповідача були відсутні підстави для висновку про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування стягнення.

Через зазначене позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Позивач також подав відповідь на відзив, у якому зазначає, що у відзиві відповідач не спростовує твердження позивача, а також, що відзив не слід брати до уваги, оскільки він поданий з порушенням строку, встановленого судом.

Ухвалою суду від 04.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 28.02.2023 суд постановив перейти зі сспрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити попереднє судове засідання.

Ухвалою суду від 27.03.2023, занесеною до протоколу судового засідання, суд поновив строк подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 27.03.2023 суд постановив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду та поновити строк звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою у справі №380/174/23.

Ухвалою від 27.03.2023 суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 15.05.2023 суд визнав обов`язковою явку позивача, ОСОБА_1 , в судове засідання для надання особистих пояснень.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та зазначив, що роботу позивача було визнано незадовільною на підставі аналізу його роботи упродвж 9-ти місяців 2022 щодо розгляду звернення та складення протоколів. Крім того відповідачем встановлено факти передавання завдання диспетчера з реагування на повідомлення про правопорушення або події одним нарядом іншому та ігнорування вимог слідувати на адресу заявника. Зазначені обставини були підтвердження в ході службового розслідування, тому позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення. Просить у задоволенні позову відмовити.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , відповідно до послужного списку працював в міліції, а потім в Національній поліції з 11.04.2012; на час застосування оскаржуваного дисциплінарного стягнення на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП, звання капітан поліції.

На час винесення оскаржуваного наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3346 від 25.11.2022 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Львівського РУП № 2 та відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області» діє сувора догана з 08.08.2022.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3346 від 25.11.2022 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Львівського РУП № 2 та відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області» - за грубе порушення службової дисципліни до капітана поліції ОСОБА_3 застосувати дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність, зменшити щомісячну премію на 99% за листопад 2022 року.

Щодо позивача в цьому наказі зазначено, що проведеним службовим розслідуванням (висновок від 26.10.2022) установлено, що факти порушень, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування знайшли своє підтвердження та стали можливими унаслідок неналежного виконання службових обов`язків зі сторони інспектора СРПП відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , котрий в порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 2, 3 пункту 1 Розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706, пункту 6 розділу ІІ, підпункту 1 пункту 1, пункту 6 розділу IX «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357 (зі змінами), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 травня 2020 року за № 443/34726, перебуваючи у складі наряду ГРПП, залученого до системи оперативного реагування та отримавши диспетчера завдання про здійснення реагування на повідомлення про домашнє насильство, яке віднесено до категорій «Бета», негайно не виїхав на події, передавши при цьому завдання диспетчера з реагування на повідомлення про правопорушення іншому наряду.

Окрім цього, капітан поліції ОСОБА_1 в порушення вимог підпунктів 2, 3, 7, 8 пункту 2 розділу II Посадових обов`язків поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області, протягом 9 місяців 2022 року не в повній мірі виявляв причини, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних праворушень, не вживав заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, не складав протоколи про адміністративн правопорушення та не здійснював провадження у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, не здійснював перевірку осіб, транспортних засобів, документів за наявними базами та інше. Тим самим капітан ОСОБА_1 продемонстрував безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, а також проігнорував виконання покладених на нього обов`язків.

У таких діях позивача відповідач виявив грубе порушення службової дисципліни та застосував дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність та зменшив визначену згідно з рекомендованими розмірами грошового забезпечення щомісячну премію на 99% за листопад 2022.

Оскаржуваний позивачем наказ від 25.11.2022 був винесений на підставі висновку службового розслідування за фактами можливого неналежного виконання службових обов`язків окремими працівниками Львівського РУП №2 та відділу поліції 33 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, затвердженого начальником ГУНП у Львівській області від 26.10.2022.

Згідно з цим висновком дисциплінарною комісією на виконання вимог наказу ГУНП у Львівській області від 12.10.2022 №2901 проведено службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування відповідно до наказу ГУНП у Львівській області від 12.10.2022 №2901 став то факт, що 06.10.2022 на оперативній нараді керівництва ГУНП у Львівській області (протокол від 06.10.2022 № 123) роботу окремих працівників СРПП відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області визнано незадовільною, а також встановлено факти порушення ними службової дисципліни, неналежного виконання посадових інструкцій, та послабленого контролю за їх діяльністю з боку керівництва Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області та відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області.

Службовим розслідуванням щодо позивача установлено таке.

Протягом 9 місяців поточного року на розгляді, згідно із Законом України «Про звернення громадян», перебувало 67 матеріалів ЄО (в середньому в місяць - 7,4 матеріалів в місяць), з них розглянуто за спрощеною системою - 58 (в середньому в місяць - 6,4).

У період з 01.01.2022 по 01.10.2022 складено (винесено) 84 протоколи (постанови) про вчинення адміністративних правопорушень, з них за: ч. 1. ст.122 КУпАП- 63; ч. 2 ст. 122 КУпАП- 8; ст. 125 КУпАП - 5; ч. 4. ст.126 КУпАП - 1; ч.1 ст. 130 КУпАП-2; ч.2. ст. 130 КУпАП - 1; ч. 3. ст. 133-1 КУпАП-2; ст. 173 КУпАП - 1;ст. 183 КУпАП-1.

У ході моніторингу ІКС ІПНП встановлені факти передавання капітаном поліції ОСОБА_1 завдання диспетчера з реагування на повідомлення про правопорушення або події одним нарядом іншому та ігнорування вимог слідувати на адресу вказану заявником.

Так, 03.10.2022 о 19:32 на спецлінію служби « 102» надійшло повідомлення (Домашнє насильство) про те, що у с. Горбачі, брат поводиться неадекватно та намагається застосувати фізичну силу. (ЄО ВП № З ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області № 9252).

Надалі диспетчером, о 19:40, відправлено завдання по події найближчому вільному наряду Дзвін-8 ГРПП.

Інспектор СРПП ОСОБА_1 , о 19:55 проставив відмітку про прийняття завдання та о 19:57, з метою штучного зменшення відображення показників часу реагування, відмітку про прибуття на місце події. За результатом відпрацювання в електронному рапорті о 20:12 зазначивши, що: «Після опрацювання повідомлення у с. Підберізці отримали повідомлення про домашнє насильство с. Горбачі. По даному факту буде працювати Дзвін-7 нічна зміна».

У подальшому диспетчер для організації реагування за вказаним повідомленням тільки о 19:55 (через 23 хв. з моменту надходження повідомлення) зміг відправити завдання по події наряду Дзвін-7 ГРПП.

Інспектор ОСОБА_1 був опитаний та пояснив, що зустрічаються поодинокі випадки щодо невчасного реагування на заяви та повідомлення громадян, пов`язані з тим, що завдання на логістичний пристрій надходять з різних територій обслуговування, які знаходяться на великій відстані, що і унеможливлює вчасне прибуття на місце події, а також технічні несправності логістичного пристрою для своєчасного проставлення відмітки «про прибуття». Функціональні та посадові інструкції виконує добре, наскільки йому дозволяють умови праці.

Вказана інформація зазначена також у Довідці про результати роботи сектору реагування патрульної поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, складеній УОАЗОР ГУНП у Львівьскій області.

Водночас у Висновку службового розслідування є ще й інша інформація щодо ОСОБА_1 , походження якої невідоме, а саме, що капітан поліції ОСОБА_1 в порушення вимог підпунктів 2, 3, 7, 8 пункту 2 розділу II Посадових обов`язків поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області, протягом 9 місяців 2022 року не в повній мірі виявляв причини, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних праворушень, не вживав заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, не складав протоколи про адміністративн правопорушення та не здійснював провадження у справіах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, не здійснював перевірку осіб, транспортних засобів, документів за наявними базами та інше. Тим самим капітан ОСОБА_1 продемонстрував безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, а також проігнорував виконання покладених на нього обов`язків.

Позивач вважає, що оскаржуваний ним наказ винесено без урахування всіх обставин, тобто є необґрунтованим; відповідач не довів, на думку позивача, фактів порушення позивачем норм законодавства при виконанні своїх обов`язків полцейського, отже, у відповідача були відсутні підстави для висновку про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування стягнення. Зазнаене стало підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку обставинам у цій справі, суд зазначає таке.

Зміст ч.2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання вимог закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі також Закон №580-VIII), пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 якого передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закон №580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі Порядок №893), проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Системний аналіз наведених законодавчих норм дозволяє суду дійти висновку, що метою проведення службового розслідування є установлення фактичних даних вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, зокрема з`ясування обставин, причин та умов, що його зумовили, а також ступінь вини поліцейського, за наслідками чого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі. При цьому, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Відповідно до пункту 2 розділу VІ Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як видно з матеріалів справи, відповідач дійшов висновку, що позивач порушив вимоги вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 2, 3 пункту 1 Розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706, пункту 6 розділу ІІ, підпункту 1 пункту 1, пункту 6 розділу IX «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357 (зі змінами), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 травня 2020 року за № 443/34726, перебуваючи у складі наряду ГРПП, залученого до системи оперативного реагування та отримавши диспетчера завдання про здійснення реагування на повідомлення про домашнє насильство, яке віднесено до категорій «Бета», негайно не виїхав на події, передавши при цьому завдання диспетчера з реагування на повідомлення про правопорушення іншому наряду.

Окрім цього, капітан поліції ОСОБА_1 в порушення вимог підпунктів 2, 3, 7, 8 пункту 2 розділу II Посадових обов`язків поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області, протягом 9 місяців 2022 року не в повній мірі виявляв причини, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних праворушень, не вживав заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, не складав протоколи про адміністративн правопорушення та не здійснював провадження у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, не здійснював перевірку осіб, транспортних засобів, документів за наявними базами та інше.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до пункті 1-2 ч.1 якої поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 1 Розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1, пункту 6 розділу IX «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357 (зі змінами), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 травня 2020 року за № 443/34726 поліцейський незалежно від місця перебування, територіального чи структурного підпорядкування після отримання доручення диспетчера або оперативного чергового щодо реагування на правопорушення або подію зобов`язаний негайно вжити всіх необхідних заходів щодо безумовного виконання такого доручення (п.6 Розділ ІІ); Працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорій "Альфа" та "Бета", необхідно негайно виїхати на місце події (інше визначене диспетчером або оперативним черговим ГУНП місце) (підпункт 1 пункт 1 Розділ ІХ); передавання завдання диспетчера з реагування на повідомлення про правопорушення або події одним нарядом іншому категорично заборонено (пункт 6 Розділ ІХ).

Як видно з висновку службового розслідування та заяв по суті справи, поданих відповідачем, у ході моніторингу ІКС ІПНП встановлені факти передавання капітаном поліції ОСОБА_1 завдання диспетчера з реагування на повідомлення про правопорушення або події одним нарядом іншому та ігнорування вимог слідувати на адресу вказану заявником.

Для прикладу:

03.10.2022 о 19:32 на спецлінію служби « 102» надійшло повідомлення (Домашнє насильство) про те, що у с. Горбачі, брат поводиться неадекватно та намагається застосувати фізичну силу. (ЄО ВП № З ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області № 9252).

Надалі диспетчером, о 19:40, відправлено завдання по події найближчому вільному наряду Дзвін-8 ГРПП.

Інспектор СРПП ОСОБА_1 , о 19:55 проставив відмітку про прийняття завдання та о 19:57, з метою штучного зменшення відображення показників часу реагування, відмітку про прибуття на місце події. За результатом відпрацювання в електронному рапорті о 20:12 зазначивши, що: «Після опрацювання повідомлення у с. Підберізці отримали повідомлення про домашнє насильство с. Горбачі. По даному факту буде працювати Дзвін-7 нічна зміна».

У подальшому диспетчер для організації реагування за вказаним повідомленням тільки о 19:55 (через 23 хв. з моменту надходження повідомлення) зміг відправити завдання по події наряду Дзвін-7 ГРПП.

Представник позивача заперечує несвоєчасне реагування позивача на виклик та зазначає таке.

Із висновку службового розслідування слідує, що 03.10.2022 року о 19:32 год на спецлінію 102 надійшло повідомлення. Надалі диспетчером о 19:40 год це повідомлення передано до наряду Дзвін-8 ГРПП.

Згодом, о 19:55 ОСОБА_1 поставив відмітку про прийняття завдання.

О 19:57 ОСОБА_1 поставив відмітку про виконання, а о 19:55 (через 23 хвилини після надходження повідомлення) диспетчер зміг відправити це завдання наряду Дзвін-7 ГРПП.

Представник відповідача зауважує, що цей виклик диспетчер передавала 8 хвилин. Через 15 хвилин, а не через 23 хвилини як написано у Висновку службового розслідування, ОСОБА_1 поставив відмітку про прийняття завдання. О 19:57 ОСОБА_1 поставив відмітку про виконання завдання та о 19:55 диспетчер передала це завдання іншому наряду. Тобто, диспетчер в ту ж хвилину, коли позивач прийняв виклик, вже перенаправила цей виклик іншому наряду.

Як видно з пояснень позивача, наданих в ході службового розслідування, то позивач зазначив, що зустрічаються поодинокі випадки щодо невчасного реагування на заяви та повідомлення громадян, пов`язані з тим, що завдання на логістичний пристрій надходять з різних територій обслуговування, які знаходяться на великій відстані, що і унеможливлює вчасне прибуття на місце події, а також технічні несправності логістичного пристрою для своєчасного проставлення відмітки «про прибуття». Функціональні та посадові інструкції виконує добре, наскільки йому дозволяють умови праці.

Водночас у позовній заяві представник позивача обґрунтовує неможливість вчасного прибуття позивача на виклик через перебування на виконанні іншого завдання у селі Підберізці.

Суд, ухвалою від 19.04.2023, витребував у відповідача інформацію з ІПНП щодо виконання завдань капітаном ОСОБА_1 03.10.2022.

З цієї інформації видно, що 03.10.2022 о 19:03 патруль Дзвін-8, у складі якого працював ОСОБА_1 , отримав завдання на відпрацювання події у с. Підберізці. Це завдання виконано о 19:40год. (т.2 а.с.4).

03.10.2022 о 19:40 патруль Дзвін-8, у складі якого працював ОСОБА_1 , отримав скерування на завдання на відпрацювання події у с. Горбачі, відстань до якого становить 32158,4м.(т.2 а.с.5).

Як видно з Інформації про завдання, які виконував ОСОБА_1 03.10.2022 з системи ІПНП по АРМ 2 (т.2 а.с.10), на лінію 102 надійшло повідомлення про скоєння домашнього насильства 03.10.2022 о 19:31:50 у селі Горбачі Пустомитівського району.

Диспетчер зафіксував, що станом на 03.10.2022 о 19:34:24 вільних патрулів нема.

03.10.2022 о 19:40 диспетчер відправив завдання патрулю Дзвін 8, 03.10.2022 о 19:55:58 ОСОБА_1 прийняв завдання.

Водночас 03.10.2022 о 19:55:32, тобто за 26 секунд до прийняття завдання ОСОБА_1 диспетчер скерував відпрацювання по події у АДРЕСА_2 , який розпочав чергування. О 19:56:12 Дзвін-7 прийняв це завдання та виконав його о 21:35:32.

Таким чином, із встановлених судом обставин видно, що о 19:40 позивач у складі патруля Дзвін 8 перебував за 32км158м від місця події, а також переадресація завдання патрулю Дзвін 7 здійснена диспетчером, а не ОСОБА_1 , як про це зазначено у Висновку службового розслідування. Крім того, патруль Дзвін 7 отримав завдання раніше, ніж патруль Дзвін 8, у складі якого був ОСОБА_1 .

Суд також зауважує, що між 19:40 (часом коли диспетчер передав виклик) і 19:55 (часом коли позивач прийняв виклик) пройшло 15 хвилин, а не 23 хвилини як стверджує відповідач.

Щодо невчасного прибуття позивача на місце події, то така обставина не підтверджується матеріалами висновку службового розслідування, оскільки позивач не міг через 15 хв після отримання повідомлення диспетчера прибути на місце події, що знаходилося на відстані більше ніж 32 км від місця перебування патруля, у складі якого працював позивач у с. Підберізці.

Щодо того, що позивач, як вважає дисциплінарна комісія, сам передав виконання завдання іншому наряду, то зазначене спростовується тим, що, як видно з висновку службового розслідування о 19:55 (через 23 хв. з моменту надходження повідомлення) зміг відправити завдання по події наряду Дзвін-7 ГРПП.

Таким чином, відповідач не обґрунтував висновку про те, що позивач зволікав із виїздом на виклик на місце події в с. Горбачі, а також, що позивач передав завдання диспетчера з реагування на повідомлення іншому патрулю.

Як зазначав суд, що метою проведення службового розслідування є установлення фактичних даних вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, зокрема з`ясування обставин, причин та умов, що його зумовили, а також ступінь вини поліцейського.

Як видно з матеріалів справи, а саме з висновку службового розслідування, то дисциплінарна комісія неповно встановила обставини, зокрема, поза увагою комісії виявилася обставина що позивач не переадресував виконання завдання по відпрацюванню події у с. Горбачі іншому патрулю, оскільки такі дії були вчинені диспетчером, що відповідно спричинило висновок про порушення відповідачем вимог Закону та посадової інструкції.

Щодо інших порушень, як, на думку відповідача вчинив позивач і за які позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, то суд зазначає таке.

Відповідно до посадової інструкції сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області Будза А.І. інспектор СРПП виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адімінстративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (п.2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (п.3); у випадках визначених законом складає протоколи про адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п.7); здійснює перевірку осіб, транспортних засобів документів тощо за наявними базами (банками) даних МВС та Національної поліції на предмет перебування їх у розшуку, зокрема, під час документування правопорушень (п.8).

Відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення, вказав на порушення зазначених вище пунктів посадової інструкції, що виявилося у тому, що протягом 9 місяців поточного року на розгляді у позивача, згідно із Законом України «Про звернення громадян», перебувало 67 матеріалів ЄО (в середньому в місяць - 7,4 матеріалів в місяць), з них розглянуто за спрощеною системою - 58 (в середньому в місяць - 6,4); у період з 01.01.2022 по 01.10.2022 складено (винесено) 84 протоколи (постанови) про вчинення адміністративних правопорушень, з них за: ч. 1. ст.122 КУпАП- 63; ч. 2 ст. 122 КУпАП- 8; ст. 125 КУпАП - 5; ч. 4. ст.126 КУпАП - 1; ч.1 ст. 130 КУпАП-2; ч.2. ст. 130 КУпАП - 1; ч. 3. ст. 133-1 КУпАП-2; ст. 173 КУпАП - 1;ст. 183 КУпАП-1.

Обмежуючись констатацією зазначених обставин, відповідач не зазначає правових норм, на підставі яких він дійшов висновку про недостатню кількість розглянутих позивачем, заяв, скарг та складених протоколів, що спричинило відповідно порушення прав третіх осіб.

Отже, належні та допустимі докази наявності заяв, скарг та повідомлень громадян та/чи посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапортів щодо неналежного розгляду вказаних звернень, що мало б ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднього виявлення ознак такого проступку позивачем за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином висновок відповідача про неналежне виконання позивачем посадової інструкції є необґрунтований та безпідставний.

Також з матеріалів службового розслідування не видно , що відповідач установив причини і умови учинення дисциплінарного проступку позивачем, як того вимагає пункту 1 розділу V Порядку №893.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд ураховує, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку.

Крім того, обставини, встановлені судом в ході розгляду справи, повинні ґрунтуватися на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоб у суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву. При цьому, у разі існування сумніву чи неоднозначного трактування певних нормативних актів чи фактичних обставин, слід тлумачити закон на користь обвинуваченої особи, в цій справі йдеться про особу, яка на думку відповідача вчинила дисциплінарний проступок.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника, в межах службового розслідування встановлені не були, висновки службового розслідування не відповідають вимогам щодо обґрунтованості, оскільки не містять всіх необхідних відомостей, які повинні враховуватися при прийнятті вмотивованого рішення.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуваний позивачем наказ є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, судовий збір слід стягнути з відповідача, з його бюджетних асигнувань.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.

Представництво інтересів позивача при розгляді цієї справи здійснював адвокат Золотухін О.О., який діяв відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 14.12.2022, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 12.12.2022.

До початку судових дебатів представник позивача звернувся до суду із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та подав до суду договір-доручення про надання професійної правничої допомоги від 12.12.2022, розрахунок розміру правової допомоги відповідно до договору від 12.12.2022 у справі №380/174/23 із зазначенням видів послуг, кількості витраченого часу та вартості послуг, акт здавання-приймання робіт та платіжну інструкцію, з якої видно, що позивач переказав на рахунок адвоката Золотухіна О.О. 4750,00грн. за послуги правової допомоги згідно з договором від 12.12.2022 у справі №380/174/23.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд встановив, що розмір витрат, здійснених ОСОБА_1 на оплату послуг адвоката Золотухіна О.О. у цій справі є співмірним із складністю даної справи та виконаних адвокатом Золотухіним О.О. робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом Золотухіним О.О. на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом Золотухіним О.О. послуг та виконаних робіт; значенням справи для Будза А.І.

Водночас відповідач не довів суду протилежного.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача з відповідача, з його бюджетних асигнувань, витрат, здійснених позивачаем у зв`язку із наданням йому правової допомоги адвокатом на суму 4750,00грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка 3, ) про визнання протиправним і скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3346 від 25.11.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Львівського РУП № 2 та відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (пункт 2 Наказу).

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ), з бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір на суму 1073 (одна тисяча сімдесят три)грн. 60коп.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ), з бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу на суму 4750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят)грн.00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.05.2023.

Суддя Лунь З.І.