Справа № 640/31447/21
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії позивачу та щодо не зарахування пільгового стажу роботи позивача з 15.10.1993 по 30.06.2014 на посадах, що дають право на пільгове призначення пенсії, передбачених Списком №2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах за Списком 2 з врахуванням пільгового стажу роботи з 15.10.1993 по 30.06.2014, починаючи з 23.06.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не було враховано стаж позивача за Списком №2, відомості про який належним чином занесені до трудової книжки, таким чином відповідач не дотримався вимоги повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, а також не надав допомогу щодо отримання відсутніх документів для призначення пенсії, що призвело до порушення конституційного права позивача на отримання соціального захисту.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить у задоволенні позову відмовити, зазначено, що керуючись нормами ст. ст. 44, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву про призначення пенсії позивачу та подані документи, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги за своїм змістом дублюють доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Також, не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт зазначає, що матеріалами справи підтверджується наявність стажу позивача за Списком №2, відомості про який належним чином занесені до трудової книжки. Таким чином задоволення позовних вимог у повному обсязі сприятиме відновленню порушених прав позивача.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23.06.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.

Листом від 01.07.2021 відповідач надав відповідь, в якій позивачу було відмовлено в призначенні пенсії повідомлено про те, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років. Згідно наданих документів страховий стаж складає 26 років 10 місяців 25 днів.

Вважаючи, протиправною відмову відповідача, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано належні документи на підтвердження наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача відповідні періоди роботи та наявність підстав для повторного розгляду заяви позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII, в редакції станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Аналогічна норми містяться в частині 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.3 ст.114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

За приписами ст. 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (надалі - Порядок №383), встановлено, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Аналіз норм Закону «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці після 21 серпня 1992 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі №673/765/16-а

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 21.08.1984 позивач працювала: 1984 року позивача прийнято ученицею швачки в цех №1 до «Краснолучское производственное швейное объединение»; 1984 року присвоєно 2 розряд швачки-мотористки; 1987 року позивач була звільнена; 1989 року позивач прийнята кравцем 2 розряду до «Краснолучская фабрика индпошива и ремонта одежды»; 1990 року позивач звільнена; 05.1991 року позивач прийнята на гірничу ділянку стовбуровою 1 розряду до «Краснолучское ШСУ №2 треста «АУС»; 07.1991 року присвоєно 3 розряд стовбурової; 10.1993 року позивач була звільнена; 10.1993 року позивач була прийнята на посаду стовбурової, зайнятої на поверхні до шахти «Краснокутская»; 06.2015 року позивач була звільнена.

Позивач зазначає, що відповідачем до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії не зараховано періоди роботи з 15.10.1993 по 30.06.2014 на шахті ВП «Шахта «Краснокутська» ДП «Донбасантрацит».

У періоди роботи позивача застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою KM СРСР №10 від 26.01.1991 «Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение», Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016.

В матеріалах справи знаходяться довідки про заробітну плату №5-5/217-1 та №5-5/217 від 30.06.2015, видані ВП «Шахта «Краснокутська» відповідно до яких позивач працювала та отримувала заробітну плату з 01.01.1994 по 30.06.2000.

При цьому, відомості, які зафіксовані у довідках, випливають зі змісту документів, які були складені до тимчасової окупації території України. Доказів щодо їх недостовірності відповідачем як суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано.

Крім того відомостями довідки форми ОК-5 позивача підтверджено пільговий стаж з 1998 по 31.12.2014 (код підстави обліку спецстажу - ЗП3013Б1 - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, і за результатами атестації робочих місць)

Таким чином наявні правові підстави для зарахування спірного періоду до пільгового стажу позивача.

Разом із тим, суд першої інстанції вірно вказав, що з наявних у матеріалах справи документів не вбачається не врахування відповідачем періодів роботи з 15.10.1993 по 30.06.2014 до пільгового стажу позивача, оскільки відповідь відповідача викладена у листі від 01.07.2021 містить відмову позивачу в призначенні пенсії з огляду на недостатній страховий стаж, однак без конкретизація врахування чи не врахування спірного періоду.

Колегія суддів наголошує, що вказаний лист не містить висновку про незарахування спірного періоду.

Враховуючи відсутність документального підтвердження, підстави для визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії позивачу та щодо не зарахування пільгового стажу роботи позивача з 15.10.1993 по 30.06.2014 року на посадах, що дають право на пільгове призначення пенсії, передбачених Списком №2, відсутні.

Суд першої інстанції вірно вказав на наявності правових підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 15.10.1993 по 30.06.2014.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву про призначення пенсії позивача та подані документи, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні, оскільки це є необхідним для захисту права та інтересів позивача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25.05.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна