Справа № 440/7059/22
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 р. Справа № 440/7059/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2022, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, по справі № 440/7059/22

за позовом ОСОБА_1

до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не застосування з 01.07.2021 норм абз. 1 п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" при перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 у справі № 440/1381/22 та не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2022 у розмірі 70% грошового забезпечення за нормами п. «а» частини 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як особі, звільненій з військової служби за станом здоров`я.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з перерахунок пенсії позивача на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 у справі № 440/1381/22 із застосуванням норм абз. 1 п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", встановивши щомісячну доплату до пенсії у сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити різницю пенсії з 01.07.2021 по день розрахунку.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести з 01.08.2021 перерахунок пенсії позивача у розмірі 70 % грошового забезпечення за нормами п. «а» частини 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як особі, звільненій з військової служби за станом здоров`я з вислугою 25 років та виплатити різницю в пенсії з 01.08.2022 по день перерахунку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року по справі № 440/7059/22 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням у частині позовних вимог, що стосуються встановлення щомісячної доплати до пенсії у сумі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року по справі № 440/7059/22 у вказаній частині та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у спосіб визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у встановленні щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії з встановленням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 01.07.2021.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону у частині неотримання позивачем ухвали про відкриття спрощеного провадження, неотримання відзиву на позов та неотримання копії судового рішення. Вказує, що судом першої інстанції не враховані висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.10.2018 у справі № 552/3407/17 та Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 440/12884/21. Також позивач покликався на позицію, викладені у постановах Третього, Сьомого та Восьмого апеляційних адміністративних судів.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому покликався на безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Позивач є військовим пенсіонером, перебуває на обліку у ГУПФ в Полтавській області, де отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Полтавським ОТЦКСП складено нову довідку від 07.10.2021 № ФП55200/7662 про розмір грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії з 05.03.2019 та надіслано зазначену довідку до ГУПФ в Полтавській області для перерахунку пенсії.

Звернення позивача щодо перерахунку пенсії в розмірі 70 % грошового забезпечення, що зазначене в оновленій довідці від 07.10.2021 № ФП55200/7662, з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, відповідачем залишене без задоволення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 у справі №440/1381/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, відображених у довідці Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 07.10.2021 № ФП55200/7662, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії за вирахуванням раніше виплачених сум.

У цьому рішенні суд вказав, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у зв`язку з отриманням зазначеної довідки виник обов`язок перерахувати пенсію позивача з 01.04.2019.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 у справі №440/1381/22 відповідачем 23.05.2022 здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 у розмірі 65 % грошового забезпечення, розмір пенсії позивача з 01.04.2019 становив 13016,58 грн.

Листом від 25.07.2022 відповідач повідомив позивача у відповідь на його звернення, що підстави для встановлення щомісячної доплати згідно постанови КМУ №713 з 01.07.2021 відсутні.

Позивач не погодився з такою позицією відповідача у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

З урахуванням вимог апеляційної скарги та приписів ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині вимог про встановлення щомісячної доплати до пенсії у сумі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині та зазначає таке.

Згідно з частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року № 713 установлено з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000,00 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 № 713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01 липня 2021 року виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 656 "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій" для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

Аналіз наведених норм свідчить, що право на спірну виплату виникає у осіб, яким пенсія не перераховувалася після 01 березня 2018 року, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Матеріали справи, що розмір пенсії позивача було перераховано з 21.02.2019, а її загальний розмір склав 5736,29 грн.

У зв`язку зі скасуванням у судовому порядку деяких приписів Постанов КМ України № 103 та № 704 у позивача з 01 квітня 2019 року виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

01.06.2022 на виконання судового рішення у справі № 440/1381/22 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі нової довідки. З 01 квітня 2019 року розмір пенсії позивача склав 13016,58 грн.

Тобто, розмір пенсії позивача після 01.03.2018 змінився та збільшився щонайменше на 7280,29 грн, що є очевидно більшим за 2000 грн.

Посилання позивача на висновок Верховного Суду у постанові від 02.10.2018 у справі № 552/3407/17 про те, що: «під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії»» є помилковим з тих підстав, що, по-перше, цей висновок стосувався застосування п. 5 Порядку № 1078.

Щодо посилання позивача на практику розгляду справ у судах апеляційної інстанції колегія суддів зазначає, що відповідно до ч 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз вказаної норми свідчить, що суди мають враховувати висновки лише Верховного Суду та лише в частині застосування норм права, а не будь-яких висновків Верховного Суду за результатом оцінки наданих учасниками справи доказів та установлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

Висновки судів апеляційної інстанції не можуть бути враховані також з підстав, визначених ч. 7 ст. 78 КАС України.

Одночасно колегія суддів звертає увагу позивача на те, що з процитованого позивачем уривку з постанови Другого апеляційного адміністративного суду вбачається, що висновки суду ґрунтувалися на тому, що за судовим рішенням перерахунок пенсії позивача у справі № 440/12884/21 було здійснено після 01.03.2018, однак сам перерахунок стосувався розміру пенсії з 01.01.2016, а не з 01.04.2019, як у цій справі.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для вплати позивачеві щомісячної доплати в сумі 2000,00 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 № 713.

Щодо доводів позивача про порушення судом першої інстанції вимог процесуального права у спосіб не направлення на його адресу ухвали про відкриття провадження, відзиву на позов та рішення суд першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Аналіз наведених норм свідчить, що не будь-яке порушення процесуальних вимог є підставою для скасування судового рішення першої інстанції.

Так, колегія суддів погоджується з наявністю наведених позивачем порушень норм процесуального права з боку суду першої інстанції проте вважає, що такі порушення фактично не призвели до неправильного вирішення справи по суті.

При цьому, на думку колегії суддів, відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з підстав, визначених п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України, оскільки справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, при тому, що у суду відсутні підстави вважати, що позивач був обмежений у праві звернення до суду за отриманнями відповідних документів або ознайомленням з матеріалами справи.

Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 по справі № 440/7059/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий