Справа № 360/495/23
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху після відкриття

25 травня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/495/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом адвоката Тарасова Дмитра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Луганської митниці про визнання протиправними та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2023 року до Луганського окружного адміністративного надійшов адміністративний позов адвоката Тарасова Дмитра Сергійовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач), за такою вимогою:

- визнати протиправним та скасувати наказ Луганської митниці від 11.08.2022 № 55 «Про припинення простою окремим посадовим особам митниці».

Ухвалою суду від 15.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23 травня 2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в якому представник відповідача серед іншого зазначила, що в позовній заяві представник ОСОБА_1 стверджує, що позивачу стало відомо про видання Луганською митницею оскаржуваного наказу від 11.08.2022 № 55 «Про припинення простою окремим посадовим особам митниці», яким позивачу було припинено простій в роботі з 22.08.2022, лише з відзиву Митниці у справі № 360/221/23 (дата направлення відзиву адвокату Тарасову Д.С. - 03.04.2023). Проте, ознайомлення ОСОБА_1 з наказом Луганської митниці від 11.08.2022 № 55 «Про припинення простою окремим посадовим особам митниці» (далі - Наказ № 55), здійснено 11.08.2022 у відповідності до положень статті 91 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» шляхом направлення відповідного наказу на його адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 (як виявилось пізніше - Митницею направлено відповідний наказ на помилкову адресу електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість належної позивачу адреси електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), однак, одночасно з направленням на неправильну електронну пошту ОСОБА_1 . Наказу № 55, зазначений наказ також був направлений начальником Луганської митниці ОСОБА_2 (очолював Митницю до 27.02.2023, з 28.02.2023 працює на посаді начальника Сумської митниці) з особистого номера НОМЕР_1 в мессенджері WhatsApp на номер НОМЕР_2 , який належить позивачу.

Що ж стосується твердження представника ОСОБА_1. про відсутність інтернету в смт Новопсков, зазначаю, що такий сервіс хоч і був не надто якісним, проте був в наявності, а відповідним підтвердженням цього є те, що посадові особи Луганської митниці, які також перебували в зазначеному населеному пункті, виходили на зв`язок з керівництвом митниці та відділом по роботі з персоналом через мессенджери (Viber, WhatsApp тощо) хоча б раз на тиждень. Та й власне щодо користування самим позивачем мессенджером WhatsApp (на номері НОМЕР_2 ) зазначала, що ОСОБА_1 , зокрема 09.08.2022, телефонував заступнику начальника відділу по роботі з персоналом Луганської митниці Луганській О.Є. через застосунок WhatsApp, а до прикладу 21.10.2022, позивач писав повідомлення через застосунок WhatsApp начальнику відділу по роботі з персоналом Луганської митниці Авраменко О.В. Таким чином, представник відповідача вважає, що твердження представника ОСОБА_1. про неотримання Наказу № 55 - є завідомо неправдивим.

Дослідженням матеріалів справи, додатків до клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, викладеним у статтях 160, 161 КАС України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Порядок доведення до відома державного службовця інформації або документів визначається статтею 9-1 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII).

Так у відповідності до частини першої статті 9-1 Закону № 889-VIII доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України).

Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними (частина друга статті 9-1 Закону № 889-VIII).

Державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів (частина третя статті 9-1 Закону № 889-VIII).

Згідно з частиною четвертою статті 9-1 Закону № 889-VIII інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що про наявність наказу Луганської митниці від 11.08.2022 № 55 «Про припинення простою окремим посадовим особам митниці», позивач дізнався 04.04.2023 з відзиву Луганської митниці на позовну заяву адвоката Тарасова Дмитра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Луганської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді (справа № 360/221/23).

Водночас, з наданих відповідачем доказів вбачається, що з наказом від 11.08.2022 № 55 «Про припинення простою окремим посадовим особам митниці», позивач був ознайомлений шляхом надіслання йому за допомогою месенджера «WhatsApp» копії наказу від 11.08.2022 № 55 з додатком.

Позивач 11 серпня 2022 року о 10 год. 30 хв. отримав за допомогою месенджера «WhatsApp» отримав копію наказу від 11.08.2022 № 55 з додатком до нього.

Відповідний скріншот сторінки телефону листування з позивачем надано відповідачем до матеріалів справ.

Отже, позивач належним чином був ознайомлений із наказом від 11.08.2022 № 55 «Про припинення простою окремим посадовим особам митниці» - 11 серпня 2022 року.

Тому перебіг строку звернення до суду в силу частини четвертої статті 9-1 Закону № 889-VIII розпочався з 17 серпня 2022 року.

В свою чергу доводи представника позивача про відсутність на тимчасово окупованій території смт. Новопсков (селище де мешкає ОСОБА_1 ) надання послуг мобільного зв`язку абонентам українських операторів мобільного зв`язку та доступу до мережі інтернет спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, зокрема використання позивачем 09.08.2022 та 21.10.2022 месенджера «WhatsApp» для спілкування зі службовими особами Луганської митниці.

Відповідні скріншоти сторінок телефону перебувають в матеріалах електронної справи. Тобто, сам факт листування службових осіб відповідача із ОСОБА_1 у месенджері «WhatsApp», та використання зазначеного месенджера самим ОСОБА_1 09.08.2022 та 21.10.2022, свідчить про наявність у позивача на момент його ознайомлення із спірними наказами мережі інтернет.

Отже, наданими відповідачем доказами підтверджується, що позивач в установленому законом порядку був ознайомлений із прийнятим відповідачем наказом від 11.08.2022 № 55 «Про припинення простою окремим посадовим особам митниці» - 11.08.2022.

Таким чином, місячний строк перебігу строку звернення до суду для ОСОБА_1 розпочався 17.08.2022 відповідно (після спливу п`яти календарних днів після відправлення з використанням електронної комунікації) та сплив 17.09.2022, тоді як з позовною заявою до суду позивач звернувся лише 10.05.2022.

Отже, судом встановлено, що позивач звернувся з пропуском строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

Суд звертає увагу позивача, що у численній практиці Верховного Суду, в тому числі у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 308/12874/16-а, від 14 лютого 2019 року у справі № 805/3881/18-а від 01 грудня 2020 року у справі № 807/658/18, від 05 березня 2021 року у справі № 140/1738/19, Верховним Судом викладені висновки про те, що «поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Також Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі № 826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а, була висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Таким чином, позивачу необхідно подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом, надавши відповідні докази наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Тарасова Дмитра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», із скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- обґрунтоване клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом разом із документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку.

Роз`яснити, що відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

СуддяО.В. Захарова