Справа № 344/4939/23
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4939/23
Провадження № 2-а/344/114/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Мациборки С.Я.

за участі

представника позивача Лисенко Д.В.

представника відповідача Дем`яніва П.Б.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Лисенко Д.В., до Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Лисенко Д.В., 22.03.2023 звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 08.03.2023 р. засобами УДППЗ "Укрпошта", за поштовим ідентифікатором ШКІ №°218, отримано Постанову серії РАП № , складену 23.02.2023 р. головним спеціалістом відділу інспекторів з паркування управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Попадюк М.В. (до повідомлення серії ІФ №). При цьому, у відомостях про фізичну особу, що притягується до адміністративної відповідальності, зазначено «», що відповідає коду юридичної особи - ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», але аж ніяк не коду РНОКПП фізичної особи ОСОБА_1 . В спірній постанові РАП № вказано не реєстраційний номер облікової картки платника податків, а код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , що свідчить про її дефектність та неспроможність створити належні правові наслідки у вигляді притягнення фактично призначеної відповідальним за адмін. правопорушення фізичної особи ОСОБА_1 до відповідальності за правилами КУпАП. Згідно платіжної інструкції №12771 від 15.03.2023 р. (код доручення 33F186E58F97FD) здійснено оплату штрафу за спірною постановою. Звернув увагу, що добровільна оплата штрафу не є визнання факту вчинення адміністративного правопорушення.

05.04.2023р. від відповідача надійшов відзив за змістом якого позовні вимоги заперечив та просив відмовити у задоволенні позову.

02.05.2023р. надіслано відповідь на відзив.

Представник позивача у режимі відеоконференцзвязку в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у позові відмовити через безпідставність, з мотивів наведених у відзиві.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. ч.3 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, згідно оскаржуваної постанови серії РАП № від 23.02.2023, що складена головним спеціалістом відділу інспекторів відділу - інспектором з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Так, 01.02.2023 о 11 год 07 хв транспортним засобом SKODA FABIA. НОМЕР_2 , здійснено зупинку за адресою м.Івано-Франківськ, вул.Шопена 9, чим порушено вимоги пп. г) п.15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху (зупинка ближче 10м від пішохідного переходу).

Відповідно до ч. 3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п.15.9.г. ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем як керівником юридичної особи що є власником ТЗ, відповідач до відзиву надав фото, отримані під час фотозйомки правопорушення. Так, з даного фото вбачається, що транспортним засобом SKODA FABIA. НОМЕР_2 , дійсно здійснено зупинку за адресою м.Івано-Франківськ, вул.Шопена, 9, чим порушено вимоги пп. г) п.15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху (зупинка ближче 10м від пішохідного переходу).

Факт вчинення правопорушення даним ТЗ не є предметом спростування у даній адміністративній справі, звертаючи увагу у позові не невірність складання самої постанови в частині заповнення не ідентифікаційного коду фізичної особи, а саме коду юридичної особи.

Дійсно, з Свідоцтва про реєстрацію ТЗ власником автомобіля SKODA FABIA. НОМЕР_2 є ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», як вказав представник відповідача за запитом в Єдиний державний реєстр транспортних засобів було з`ясовано власника ТЗ ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», а з виписки ЄРДПОУ дані керівника ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», яким є ОСОБА_1 (що й підтверджується таким витягом з ЄРДПОУ в матеріалах справи), при цьому представник позивача не заперечує, що позивач є керівником даної юридичної особи.

За ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Отже, в даному спорі встановлено те, що притягнуто керівника юридичної особи, що й підтверджено представником відповідача, а не позивача (як фізичну особу володільця майна) про що доводив представник позивача. Інших даних про належного користувача майна Єдиний державний реєстр транспортних засобів не містить. При цьому, не зазначення інспектором реєстраційного номера облікової картки платника податку - як фізичної особи громадянина ОСОБА_1 , у графі, яка є однією із інших даних в бланку всіх постанов, а зазначення коду юридичної особи ЄРДПОУ 42441539, який належить саме ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», керівником якого є ОСОБА_1 , не може слугувати безумовною підставою для скасування постанови, при встановленні судом за наявними доказами самого наявного факту вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідачем доведено, що в діях позивача, як керівника юридичної особи, наявний склад адміністративного правопорушення та приходить до висновку, що постанова серії РАП № від 23.02.2023 року винесена правомірно, а тому не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 221, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА