Справа № 380/17833/22
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року справа №380/17833/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Стецишин П.Д.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представників сторін: позивача Мартиневича Ю.О., відповідача Євтушенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства меліорації та рибного господарства України Клименка Ігоря Михайловича про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державного агентства меліорації та рибного господарства України (далі відповідач, Держрибагенство), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства меліорації та рибного господарства України Клименка Ігоря Михайловича (далі третя особа, т.в.о. Голови Держрибагенства Клименок І.М.), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » від 02.12.2022 №186-ТО.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Держрибагенства від 02.12.2022 №186-ТО до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень. Стверджує про відсутність в його діях ознак дисциплінарного проступку. Зазначив, що для накладення дисциплінарного стягнення необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності, чого у його випадку не було встановлено. Окрім цього, звертає увагу на пропуск відповідачем при застосуванні дисциплінарного стягнення шестимісячного строку з дня виявлення дисциплінарного проступку. Тому оскаржуваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення виданий з порушенням вимог чинного законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач позову не визнав з підстав, викладених у відзиві, суть яких полягає у правомірності винесення оскаржуваного наказу. Зазначає, що на підставі листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львів від 12.10.2022 №12-21-15423 вих-22. завідувачем Сектору з питань запобігання корупції Новіковою О.В. на ім`я т.в.о Голови Державного агентства меліорації та рибного господарства України 19.10.2022 подано службову записку №32/20-10 про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 . Як зазначено у листі, відносно ОСОБА_1 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 від 07.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України. Наказом т.в.о Голови Державного агентства меліорації та рибного господарства України Клименка І.М. від 24.10.2022 №160-То порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , в ході якого встановлено такі обставини. Головою комісії з проведення реорганізації Державного комітету рибного господарства 12.03.2011 затверджено Режим рибогосподарської експлуатації Гамаліївського водосховища, розташованого за адресою: Львівська область, Пустомитівський та Кам?яно-Бузький райони, с. Гамаліївка, 2 км (далі - Режим). Згідно до вказаного Режиму, користувачем водних біоресурсів є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі ЛМКП «Львівтеплоенерго»). Термін дії Режиму визначено з 12.03.2011 до 31.12.2021. У подальшомузаступником Голови Держрибагенства 09.02.2018 погоджено зміни та доповнення до Режиму, згідно яких внесено зміни в обсяги вселення посадкового матеріалу та обсяги вилучення водних живих ресурсів, зокрема у відповідних таблицях додано 2022 рік. Вказані зміни не продовжували терміну дії Режиму. Держрибагенством 19.09.2022 погоджено новий Режим ЛМКП «Львівтеплоенерго», терміном дії з 20.09.2022 по 18.09.2027. Натомість, згідно звітності ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період 01.01.2022 по 01.09.2022, дане підприємство продовжувало свою діяльність з вилову водних біоресурсів. Позивачем не вжито заходів щодо зупинення промислового вилову водних біоресурсів ЛМКП «Львівтеплоенерго» на водному об`єкті Гамаліївського водосховища за період з 01.01.2022 по 19.09.2022, а навпаки направив лист від 10.05.2022 №1-7-17/423-22, яким повідомив керівника ЛМКП «Львівтеплоенерго» про термін дії Режиму з 12.03.2011 до 31.12.2021 та зобов`язав проводити вселення та вилучення водних біоресурсів. Вважає безпідставними посилання позивача на заборону на здійснення заходів державного нагляду та контролю відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303, оскільки позивач знав про те, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» продовжувало промисловий вилов риби на водному об`єкті Гамаліївського водосховища з 01.01.2022, тобто до запровадження воєнного стану на території України. Щодо пропуску строку на притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідач стверджує, що такий не пропущено. Просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, т.в.о. Голови Держрибагенства ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подачу пояснень у справі.

Ухвалою суду 14.12.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 10.01.2023.

Ухвалою від 16.12.2022 виправлено описку в ухвалі про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі від 14.12.2022.

Представником відповідача 04.01.2023 (вх. №801) подано відзив на позовну заяву.

Представником Держрибагенства 09.01.2022 (вх. №361ел) подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, такого ж змісту клопотання 10.01.2023 (вх. №2158) надіслано засобами поштового зв`язку.

Підготовче засідання, призначене на 10.01.2023, відкладено на 24.01.2023 у зв`язку із неявкою відповідача.

Ухвалою від 10.01.2023 задоволено клопотання представника Держрибагенства про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Представником відповідача 24.01.2023 (вх. №1485ел) подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 24.01.2023 оголошено перерву до 07.02.2023 у зв`язку із зміною процесуального становища т.в.о. голови Держрибагенства Клименка І.М. з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні 07.02.2023 оголошено перерву до 07.03.2023 для надання сторонами додаткових доказів до матеріалів справи.

Представником відповідача 02.03.2023 (вх. №3966ел) подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Позивачем 03.03.2023 (вх. №14699) подано додаткові пояснення по суті спору.

Підготовче засідання, призначене на 07.03.2023, відкладено на 28.03.2023 у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги та надання представнику відповідача можливості ознайомитись із поясненнями позивача.

Представником відповідача 07.03.2023 (вх. №15450) подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та 20.03.2023 (вх. №18415) - заперечення на додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою суду від 28.03.2023 закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду на 11.04.2023.

Судове засідання, призначене на 11.04.2023, відкладено на 25.04.2023.

Позивачем 11.04.2023 (вх. №25211) подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на правову допомогу.

У судовому засідання 25.04.2023 заслухано вступні промови та оголошено перерву до 15.05.2023.

Суд, заслухавши сторін та з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на час прийняття спірного наказу проходив державну службу на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області.

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львів, листом від 12.10.2022 №12-21-15423 вих-22 повідомило Держрибагенство про здійснення відносно ОСОБА_1 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000271 від 07.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України, та просило провести щодо нього службове розслідування, у ході якого надати відомчу оцінку діям або бездіяльності останнього при організації здійснення ним державного нагляду (контролю) у галузі охорони, використання, відтворення водних біоресурсів на водному об`єкті Гамаліївського водосховища, зокрема допущення промислового вилову водних біоресурсів ЛМКП «Львівтеплоенерго» на водному об`єкті Гамаліївського водосховища з 01.01.2023 без затвердження керівництвом Державного агентства меліорації та рибного господарства України відповідного Режиму.

Зазначені обставини слугували підставою для подання 19.10.2022 завідувачем Сектору з питань запобігання корупції ОСОБА_3 на ім`я т.в.о Голови Держрибагенства службової записки про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 .

Наказами т.в.о. Голови Держрибагенства від 24.10.2022 №166-То порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 та №168-ТО створено для цього дисциплінарну комісію.

За наслідками дисциплінарного провадження 25.11.2022 внесено подання про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Як вказано у поданні, дисциплінарною комісією зроблено такі висновки:

«Відповідно до пункту 5.4 Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області, затвердженого наказом Держрибагенства від 15.07ю2016 №229 у редакції наказу від 27.11.2019 № 504(із змінами)(далі Положення) Управління забезпечує організацію роботи з штучного розведення, вирощування водних біоресурсів, її використання у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) та відповідно о пункту 7.5 Положення Управління має право ініціювати в установленому законом порядку тимчасове зупинення діяльності суб`єктів рибного господарства, під час проведення якої порушуються вимоги законодавства з питань охорони, і використання і відтворення водних біоресурсів. ОСОБА_1 як керівник даної установи відповідно до пункту 15.1 Положення несе персональну відповідальність за організацію ат результати його роботи.

Відповідно до пункту 17 додатку 2 до Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 №4, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 за № 64/1475 (далі - Інструкція), передбачено термін дії Режиму. Термін дії Режиму рибогосподарської експлуатації Гамаліївського водосховища, користувачем якого є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», з 12.03.2011 до 31.12.2021. У погоджених змінах та доповненнях до Режиму внесено зміни в обсяг вселення посадкового матеріалу та обсяги вилучення водних живих ресурсів, зокрема у відповідних таблицях додано 2022 рік, без внесення змін до терміну дії Режиму.

Однак ОСОБА_1 не вживалися заходи щодо зупинення промислового вилову водних біоресурсів ЛМКП «Львівтеплоенерго» на водному об`єкті Гамаліївське водосховище з 01.01.2022 без затвердження відповідного Режиму керівництвом Держрибагенства.

А навпаки, листом Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області від 10.05.2022 №1-7-17/423-22 (за підписом ОСОБА_1 ) керівника ЛМКП «Львівтеплоенерго» повідомлено, що Режим діє з 12.03.2011 до 31.12.2021, та інформовано про те, що вони зобов`язані проводити вселення та вилучення водних біоресурсів, та запропоновано забезпечити повне виконання вимог Режиму.

Новий Режим Львівському МКП «Львівтеплоенерго» погоджений Державним агентством меліорації та рибного господарства України 19.09.2022.

Згідно до звітності ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період 01.01.2022 по 01.09.2022, яка була надана Управлінню, дане підприємство продовжувало свою діяльність з вилову водних біоресурсів. Цей факт підтверджує ОСОБА_1 в своєму поясненні.

Разом з тим, ОСОБА_4 не надано жодних документів, що підтверджують вжиття ним заходів щодо зупинення промислового вилову водних біоресурсів ЛМКП «Львівтеплоенерго» на водному об`єкті Гамаліївське водосховище.

Характеризуючи склад дисциплінарного проступку начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області ОСОБА_1 дисциплінарна комісія дійшла висновку, що правопорушення полягає у невиконанні посадових обов`язків, а саме невжиття заходів щодо припинення промислового вилову водних біоресурсів на водному об`єкті Гамаліївське водосховище ЛМКП «Львівтеплоенерго». А навпаки, листом Управління від 10.05.2022 №1-7-17/423-22 (за підписом ОСОБА_1 ) повідомлено ЛМКП «Львівтеплоенерго», що Режим діє з 12.03.2011 до 31.12.2021 та інформовано їх про те, що вони зобов`язані проводити вселення та вилучення водних біоресурсів, та запропоновано забезпечити повне виконання вимог Режиму, термін дії якого закінчився.

3 огляду на викладене, дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень та запропонувала застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани».

На підставі подання про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення т.в.о. Голови Держрибагенства видано наказ «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » від 02.12.2022 №186-ТО (далі наказ від 02.12.2022 №186-ТО).

Наказом від 02.12.2022 №186-ТО відповідно до частини першої статті 77 та частини третьої статті 66 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 оголошено догану за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень).

Наказ від 02.12.2022 №186-ТО є предметом оскарження з підстав його протиправності у зв`язку із відсутністю у діях позивача складу дисциплінарного проступку та порушення строків накладення дисциплінарного стягнення.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний, серед іншого, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.

Статтею 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини третьої статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Відповідно до частин 9-11 статті 69 Закону № 889-VIII дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно із статтею 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Стаття 74 Закону № 889-VIII передбачає, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Відповідно до статті 75 Закону №889-VІІІ перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Статтею 77 Закону № 889-VIII визначено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

Пунктом 7 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок № 1039) передбачено, що метою дисциплінарного провадження є визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1039 строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Законодавство забороняє порушення дисциплінарного провадження стосовно державного службовця у випадку, якщо сплинули строки притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 1039 дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Пунктом 31 Порядку № 1039 передбачено, що державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до абзацу 1 пункту 32 Порядку № 1039 про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Згідно з абзацом 1 пункту 33 Порядку № 1039 дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання

Відповідно до абзацу другого пункту 33 Порядку №1039 дисциплінарна комісія повинна встановити:

чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;

чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;

чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;

чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;

який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Згідно з абзацом п`ятим статті 34 Порядку №1039 подання дисциплінарної комісії складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

У вступній частині зазначаються: дата складення; відомості щодо підстав для порушення дисциплінарного провадження; прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, його посада, інші відомості, що мають значення для здійснення дисциплінарного провадження.

У мотивувальній частині зазначаються: у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: факти, що підтверджують відсутність вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку із відповідним обґрунтуванням; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду; у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів; обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; ступінь вини державного службовця; характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків; відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

У резолютивній частині зазначаються: у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, висновок про відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку; пропозиція про закриття дисциплінарного провадження; у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом частини другої статті 65 Закону, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною статті 66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення».

Пунктом 35 Порядку № 1039 встановлено, що дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.

Таке повідомлення державного службовця здійснюється шляхом вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у встановленому порядку. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.

Відповідно до пункту 36 Порядку № 1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, місцевого самоврядування і суб`єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у внутрішніх водних об`єктах України визначені Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 08.07.2011 № 3677-VI (далі - Закон № 3677-VI).

Відповідно до статті 6 Закону № 3677-VI державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Згідно з пунктом 1 Положення «Про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області», затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 №229 у редакції наказу від 27.11.2019 №504 (зі змінами) (далі Положення №229) Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Держрибагентства), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Повноваження Львівського рибоохоронного патруля поширюються на Львівську область, територію та акваторію водного об`єкта в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством (далі район діяльності).

Подання дисциплінарної комісії про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення від 25.11.2022 містить посилання на підпункт 5.4 пункту 5 та підпункт 7.5 пункту 7 Положення №229, недотримання яких, як вважає відповідач, мало місце з боку позивача.

Відповідно до підпункту 5.4. пункту 5 Положення №229 Львівський рибоохоронний патруль в районі діяльності та відповідно до покладених на нього завдань забезпечує організацію роботи з штучного розведення, вирощування водних біоресурсів, їх використання у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах).

Права Львівського рибоохоронного патруля визначенні пунктом 7 Положення№229, відповідно до підпункту 7.5 пункту 7 якого Львівський рибоохоронний патруль має право: ініціювати в установленому законом порядку тимчасове зупинення діяльності суб`єктів рибного господарства, під час проведення якої порушуються вимоги законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Судом встановлено, що підставою для порушення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 стала службова записка завідувача Сектору з питань запобігання корупції від 19.10.2022 №32/20-10, з урахуванням обставин, викладених в листі ТУ ДБР, розташованого у м. Львів від 12.10.2022 №12-21-15423 вих-22. Суть питання, як вказано у службовій записці, полягає у порушенні процедури затвердження режиму рибогосподарської експлуатації водних об`єктів.

За результатами дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія дійшла висновку про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VІІІ (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень).

Суть дисциплінарного проступку, як слідує з подання дисциплінарної комісії від 25.11.2022, полягає у тому, що позивач не вжив заходів щодо припинення промислового вилову водних біоресурів на водному об`єкті ЛМКП «Львівтеплоенерго», а навпаки, листом за підписом начальника Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області від 10.05.2022 №1-7-17/423-22 повідомив керівника ЛМКП «Львівтеплоенерго», що Режим діє з 12.03.2011 до 31.12.2021 та зобов`язав проводити вселення та вилучення водних біоресурсів.

Саме вказаний лист, на думку відповідача, свідчить про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VІІІ.

Даючи оцінку висновкам дисциплінарної комісії, суд зазначає таке.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідно до Акта на право постійного користування землею, виданого 1992 року виконкомом Камянка-Бузької районної ради Львівської області, користується земельною ділянкою, на якій розташовано Гамаліївське водосховище.

Вказана обставина визнається сторонами і не є предметом доказування.

Головою комісії з проведення реорганізації Державного комітету рибного господарства 12.03.2011 затверджено Режим рибогосподарської експлуатації Гамаліївського водосховища за адресою: Львівська область, Пустомитівський та Кам?янка-Бузький райони, с. Гамаліївка, 2 км (далі - Режим), терміном дії з 12.03.2011 до 31.12.2021.

Згідно до вказаного Режиму, користувачем водних біоресурсів є ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Заступником Голови Держрибагенства 09.02.2018 погоджено розроблені та обґрунтовані Львівською дослідною станцією Інституту рибного господарства НААН зміни та доповнення до Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища «Гамаліївка», відповідно до яких внесено зміни до пункту 10 Режиму в обсяги зариблення водосховища «Гамаліївка» щодо обсягів вселення посад кого матеріалу та обсягів вилучення водних живих ресурсів за видами на 2018-2022 роки.

Тобто, внесені за декілька років до закінчення терміну дії Режиму зміни передбачали доповнення до Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища «Гамаліївка» на 2022 рік.

Позивач стверджує, що зазначені зміни до Режиму дозволяли здійснювати ЛМКП «Львівтеплоенерго» рибогосподарську експлуатацію Гамаліївського водосховища, що заперечується відповідачем.

Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2008 р. за № 64/14755 затверджено Інструкцію про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах (далі Інструкція).

Інструкція регламентує порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах.

Відповідно 2.9. Інструкції для внесення змін і доповнень до діючого Режиму користувачу необхідно подати на затвердження до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України наукове обґрунтування щодо змін та доповнень до Режиму, які погоджені з територіальними органами рибоохорони і Міністерства охорони навколишнього природного середовища України та розроблені за відповідним НБО.

Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань рибного господарства України в місячний термін розглядає надані зміни та доповнення до Режиму і приймає відповідне рішення щодо їх затвердження або відмови в затвердженні.

Якщо спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань рибного господарства України не затверджує зміни і доповнення до Режиму, то в триденний термін після прийняття рішення щодо відмови надсилає заявнику мотивоване повідомлення про відмову або направлення проекту змін та доповнень на доопрацювання.

Оцінюючи погодженні 09.02.2018 Заступником Голови Держрибагенства розроблені та обґрунтовані Львівською дослідною станцією Інституту рибного господарства НААН зміни та доповнення до діючого Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища «Гамаліївка», суд дійшов висновку, що такі відповідають вимогам пункту 2.9 Інструкції, що дає підстави стверджувати про дотримання процедури затвердження режиму рибогосподарської експлуатації цього водного об`єкту.

Щодо листа від 10.05.2022 №1-7-17/423-22 за підписом начальника Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області Кравця Л.М., адресованого Керівнику СТРГ «Гамаліїєвське водосховище» ЛМКП «Львівтеплоенерго», на який як на доказ вчинення позивачем дисциплінарного проступку, посилається відповідач, то повний текст виглядає так:

«Вам погоджено Режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкту від 12.03.2011 до 31.12.2021 відповідно до вимог режиму, Ви зобов`язані проводити вселення, та вилучення водних біоресурсів.

Згідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарства промислове рибальство та охорону водних ресурсів»:

посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають право:

давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Також інформуємо Вас, що згідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання законних вимог посадових осіб органів рибохорони Вас може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі вище викладеного пропонуємо забезпечити повне виконання вимог Режиму рибогосподарської діяльності, погодженого Держрибагенством та територіальним управлінням.»

Аналіз змісту листа від 10.05.2022 №1-7-17/423-22 свідчить, що такий носить лише інформативний характер щодо необхідності дотримання вимог Закону України «Про рибне господарства промислове рибальство та охорону водних ресурсів» і законних вимог посадових осіб органів рибохорони, не містить жодних вимог зобов`язального характеру та не створює правових наслідків для ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Верховний Суд у постанові від 05.06.2019 у справі №814/934/18 виснував, що ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Матеріали справи не містять доказів настання шкідливих наслідків внаслідок направлення суб`єкту рибогосподарської діяльності листа від 10.05.2022 №1-7-17/423-22 чи будь-якою іншою поведінкою позивача, яка кваліфікована відповідачем як дисциплінарний проступок у виді невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Надана судом оцінка погодженим 09.02.2018 змінам та доповненням до діючого Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища «Гамаліївка» на відповідність таких вимогам пункту 2.9 Інструкції і висновок про дотримання процедури затвердження режиму рибогосподарської експлуатації цього водного об`єкту свідчать про безпідставність висновку дисциплінарної комісії про невжиття ОСОБА_1 заходів, спрямованих на припинення промислового вилову водних біоресурів на водному об`єкті ЛМКП «Львівтеплоенерго», оскільки для цього не було підстав.

У постанові від 12.08.2019 №1340/4847/18 Верховний Суд наголосив, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.

Суд звертає увагу, що наказ від 02.12.2022 №186-То, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VІІІ, не відповідає визначеним Верховним Судом критеріям належної обґрунтованості, оскільки містить лише посилання на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається відповідач при обранні виду дисциплінарного стягнення.

Також в наказі відсутня чітка кваліфікація проступку, за допомогою якої можливо встановити тотожність між ознаками дисциплінарного проступку, закріпленого в правовій нормі, і ознаками вчиненого позивачем діяння.

Щодо посилань представника позивача в судовому засіданні на порушення позивачем вимог пунктів 2 та 3 розділу 3 «Основні посадові обов`язки» Посадової інструкції, то суд зазначає, що вказане не відображено жодним чином ані у висновках дисциплінарної комісії, ані у спірному наказі.

Суд зауважує, що Посадова інструкція затверджена т.в.о. Голови Держрибагенства лише 16.09.2022 і цього ж числа позивача ознайомлено з такою.

Вказане дає підстави стверджувати про відсутність Посадової інструкції станом на 10.05.2022, тобто на дату направлення позивачем листа №1-7-17/423-22.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка доводів сторін свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, що унеможливлює притягнення його до дисциплінарної відповідальності і є достатньою підставою для визнання наказу про накладення на позивача дисціплінарного стягнення протиправним.

Стосовно інших доводів позивача, то суд виходить із пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття спірного наказу.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку наказу від 02.12.2022 №186-То, суд дійшов висновку, що такий не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України до такого роду рішень, тому його слід визнати протиправним і скасувати, задовольнивши позов повністю.

Позивач також просить вирішити питання про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат у розмірі 20 000 грн.

При вирішенні цього питання, суд враховує таке.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Відповідно до статті 30 Закону України від 05.12.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Судом встановлено, що професійна правова допомога ОСОБА_1 надавалася адвокатом Мартиновичем Ю.О. (свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю від 08.09.2012 серія №1998) на підставі договору про надання правової допомоги від 30.07.2018, ордеру на надання правничої допомоги від 09.01.2023 №1162404 та акту приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 10.04.2023.

Вид наданих ОСОБА_1 послуг професійної правової допомоги, їх тривалість та вартість підтверджується рахунком №10/04 від 10.04.2023.

Згідно з вказаним рахунком №10/04 від 10.04.2023 витрати на правничу допомогу адвоката становлять 20 000 грн та включають:

- Вивчення обставин справи, опрацювання письмових доказів наданих Клієнтом, опрацювання актуальної судової практики Верховного Суду релевантної до спірних правовідносин. Підготовка та подання в інтересах ОСОБА_1 позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду щодо скасування наказу № 186-Г від 02 грудня 2022 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » тривалість -4 години 10 000 грн;

- Судові засідання у Львівському окружному адміністративному суді тривалість - 4 години 10 000 грн.

Додані до матеріалів справи документи підтверджують надання адвокатом Мартиновичем Ю.О. професійної правової допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 30.07.2018, ордеру на надання правничої допомоги від 09.01.2023 №1162404 та актом приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 10.04.2023, а рахунком №10/04 від 10.04.2023 по договору про надання правової допомоги 30.07.2018 підтверджує понесення позивачем витрат на правову допомогу.

Відповідач не висловив заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України) та позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, яка полягає у тому, що «саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Тобто при вирішенні питання визначення розподілу судових витрат суд виступає виключно як арбітр та надає оцінку доказам та доводам, що наводяться сторонами.

Ураховуючи викладене в сукупності, заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення в повному обсязі шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 20 000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України також підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 992 грн 40 к., сплаченого згідно до квитанції №20 від 09.12.2022

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного агентства меліорації та рибного господарства України (вул. Січових Стрільців, буд. 45А, м. Київ, 04053, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства меліорації та рибного господарства України Клименка Ігоря Михайловича (вул. Січових Стрільців, буд. 45А, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування наказу, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства України (вул. Січових Стрільців, буд. 45А, м. Київ, 04053, ) «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » від 02.12.2022 №186-ТО.

Стягнути з Державного агентства меліорації та рибного господарства України (вул. Січових Стрільців, буд. 45А, м. Київ, 04053, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Стягнути з Державного агентства меліорації та рибного господарства України (вул. Січових Стрільців, буд. 45А, м. Київ, 04053, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 20 000 (двадцять тисяч) грн витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24 травня 2023 року.

Суддя О.П. Хома