Справа № 229/798/22
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 229/798/22
Номер провадження 2-а/229/7/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л.

при секретарі Тертичної Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу поліції № 1 Краматорського районого управління Головного управління Національної поліції в Донецької області Харіна Романа Володимировича, Головного управління Національної поліції в Донецької області про скасування постанови ,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 11 лютого 2022 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовом до інспектора відділу поліції № 1 Краматорського районого управління Головного управління Національної поліції в Донецької області Харіна Романа Володимировича, Головного управління Національної поліції в Донецької області , в якому просить суд скасувати постанову серія ЕАО 5282638 від 03 лютого 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що 03 лютого 2022 року інспектором відділу поліції № 1 Краматорського районого управління Головного управління Національної поліції в Донецької області Харіним Р.В. було винесено постанову про накладення на нього штрафу у сумі 340 грн. за порушення п.31.4.5 "б" ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 121 ч. 1 КУпА.

Позивач, вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 03 лютого 2022 року о 10:00 год. він керував транспортним засобом IFAL 60 , порушив п.31.4.5 ПДР , а саме керування водієм ТЗ, що має тех.несправності колес і шин.

Але він під час руху пошкодив одно із задніх коліс, після чого замінив його запасним та направився до шиномонтажу. Близько 10 години того ж дня, коли позивач направлявся до шиномонтажу, він був зупинений патрульним екіпажом відділу поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, при цьому поліцейські належним чином не пояснили йому причину зупинки транспортного засобу та після того як обійшли транспортний засіб склали постанову, якою визнали його винним у скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що він порушив п. 31.4.5 ПДР України, але у постанові зазначено, що він керував т/з в якому на одну вісь т/з встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора (що відповідно до ПДР є порушенням п.31.4.5. «г»), однак поліцейським далі зазначено, що порушено п.31.4.5 «б», тобто керування водієм ТЗ, що має тех. несправності колес і шин, також поліцейським відразу винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Після оформлення матеріалів поліцією він доїхав до шиномонтажу та залишив його для ремонту шини про що свідчить чек про оплату послуг від 05 лютого 2022 року.

Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа закриттю, виходячи із нижченаведеного.

Розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не дав можливості йому скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Крім того, відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб, що перебуває у розпорядженні позивача є бортовим, тобто фактично вантажним та має чотири колеси на задній осі та два колеса на передній. Яке саме колесо та яким чином було пошкоджено поліцейськими не встановлено, яке колесо на якій осі відрізняється від інших також не зазначено.

Підпунктом «г» пункту 31.4.5 Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 26 липня 2013 року № 549, затверджено Правила технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L,M,N,O) та спеціальних машин, виконаних на шасі, у пункті 7 розділу 2 «Класифікація шин» визначено види шин.

Згідно із п. 7 частини 2 розділу 2 Правил, визначається, що за типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком.

Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та не спрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.

Зі змісту оскаржуваної постанови, можна прийти до висновку, що він порушив п.31.4.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 121 ч. 1 КУпАП, керування вантажним автомобілем, на осі якого були встановлено шини з різним малюнком (моделей), але з наданої копії постанови, взагалі неможливо прочитати її зміст, що є суттєвим порушенням прав позивача.

Згідно п.п. «г» п. 31.4.5 ПДР України встановлена заборона керування легковим автомобілем на осі якого були встановлені шини з різним малюнком, та не встановлена така заборона для керування вантажним автомобілем .

Таким чином, він вважає, що поліцейськими була порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення та відсутні відповідні докази скоєння ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП, тому вказана постанова у справі підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 17 лютого 2022 року провадження у вказаній адміністративній справі було відкрито та справу призначено у судове засідання 21 лютого 2022 року (а.с.27-28).

21 листопада 2022 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшло клопотання від представника ГУНП в Донецькій області про залучення співвідповідача ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (а.с.77-78).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21 листопада 2022 року клопотання відповідача Головного управління Національної поліції в Донецькій області про залучення співвідповідача по справі було задоволено. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Відділ поліції № 1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (а.с.80-81).

22 листопада 2022 року до Дружківського міського суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповдіча ГУНП в Донецькій області, згідно якого вони заперечували проти задоволення позовних вимог, просили позивачу у позові відмовити та посилалися на таке.

03 лютого 2022 року позивач рухався на транспортному засобі в місті Дружківка та був зупинений інспектором поліції ВП № 1 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області Хряпіним Романом Володимировичем.

На транспортному засобі IFA L 60, яким керував позивач, на осі були встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, що є порушення п. 31.4.7 «г» ПДР України, тому відносно ОСОБА_1 о 10.46 03.02.2022 року було складено постанову ЕАО № 5282638 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись із правомірністю даної постанови, ОСОБА_1 , 11 лютого 2022 року звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачі, вважають, що інспектор поліції ВП № 1 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області Хряпін Р.В. всебічно, повно і об`єктивно дослідив усі обставини справи та їх сукупність та склав спірну постанову за скоєне адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, поліцейські відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Позивач не заперечував ані під час складання постанови, ані у позовній заяві про наявність на автомобілі шин з різними малюнками протектора.

Крім того, він наголошує, що дійсно замінив заднє колесо для подальшого направлення до шиномантажу, а отже визнає керуванням автомобілем з порушенням п. 3.4.5 ПДР України.

Позивач стверджує, що поліцейський розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу і цей факт позбавив його можливості скористатись своїми правами передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 № 596VШ, який набув чинності 07 листопада 2015 було внесено зміни до ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Так, справи, які віднесено до компетенції Національної поліції підпадають під дію вимог положення ч. 4 ст. 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (зокрема, ст. 121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення, а отже посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 є не обґрунтованимиIV. Щодо тверджень позивача у неможливості скористатись своїми правами передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП під час розгляду справи про притягнення його до відповідальності.

Зазначаємо, що таке твердження позивача безпідставне, оскільки поліцейським, під час розгляду справи, стисло було доведено основні положення ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та повідомлено, що відносно нього на місці зупинки автомобіля розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У позові ОСОБА_1 вказує на те, що зі змісту постанови вбачається, що він порушив п. 31.4.5 ПДР України та зазначає що, положення п.п. "г" п. 31.4.5 ПДР України, в частині розташування шин з різними малюнками, розповсюджується лише на керування легковим автомобілем.

Із спірної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом на якому встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора.

Підпункт "г" пункту 31.4.5 ПДР України встановлює, що керування транспортним засобом заборонено у разі встановлення на одну вісь діагональних шин разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Отже, із зазначеної постанови чітко вбачається за що саме позивача притягнуто до відповідальності, а його твердження, що п.п. "г" пункту 31.4.5 ПДР України не розповсюджується на спірні правовідносини є безпідставні.

Таким чином, відповідачі вважають, що доводи, які викладені у позові є необґрунтованими, зводяться до перекручування фактів та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Також, посилаються на те, що доказ товарний чек від 05 лютого 2022 року, доданий до позову, є неналежним доказом. Таким доказом не можливо ані підтвердити, ані спростувати, яка саме шина стояла на транспортному засобі 03 лютого 2022 року , а отже не можливо встановити дійсні обставини справи.

Позивач був присутній при розгляді адміністративної справи,та отримав копію спірної постанови, при цьому, жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань до постанови не надав. (а.с.83-87).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, наполягає на задоволенні його позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві (а.с. 67,75).

Представник позивача Ухов Р.В. у судове засідання не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві (а.с. 67,75).

Представник відповідача ГУНП у Донецькій області у судове засідання не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності (а.с. 56,98-99).

Представник відповідача ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що в справі є судові повідомлення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що в справі є судові повідомлення (а.с. 38, 44, 50,56,62,95,106,112).

Відповідно до ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У цьому випадку, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з вимогами ст. 229 КАС.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив такі висновки.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 було притягнуто 03 лютого 2022 року до адміністративної відповідальності на підставі ст. 121 ч. 1 КУпАП за порушення п.31.4.5 ПДР, а саме, керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес і шин.

Згідно постанови серія ЕАО № 5282638 серія ЕАО про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки IFA L 60, реєстраційний номер НОМЕР_1 , приблизно о 10:32 годна вул. Леваневського 26 у м. Дружківка Донецької області на осі якого були встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора , чим порушив п. 31.4.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.. 121 ч. 1КУпАП (а.с. 11 ).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 121 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн .

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі частини перша і друга статті 178.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.4 - ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.9 - ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 - ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 31.4.5 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому суд, вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абзаців 1-2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, статтями 128 - 129, частинами першою і другою статті 130, статтею 132, частиною четвертою статті 133 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно до ч.1 ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Згідно ч. 2,3 зазначеної статті від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580 УШ (далі- Закон № 580-УШ) встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція).

Тобто відповідно до положень ст. 222 КУпАП, Закона України "Про Національну поліцію" інспектор ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецької області Харін Р.В. мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення передбачене ст.121 ч. 1 КУпАП.

Зміст та вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення, визначені ст. 283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження,

місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, також, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У розділі IV Інструкції зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення, зміст якої повинен відповідати статті 283 КУпАП

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вибачається, що вони відповідачем були розглянуті на місці.

Конституційний суд України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015, де вказано, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно- територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. вказує, що поліцейським.

Враховуючи зазначене, позивач у позові стверджує, що поліцейський не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу і цей факт позбавив його скористатись своїми правами передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП.

Але, дані доводи не можуть бути судом прийняти до уваги, оскільки рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 не повинно братись до уваги при розгляді спірних правовідносин, з підстав наведених нижче.

Пункт 2.3 рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596УШ, який набув чинності 07.11.2015 було внесено зміни до ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дані зміни не могли бути враховані у рішенні Конституційного суду України №5- рп/2015 від 26.05.2015, а отже уповноваженим органам та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Тому справи, які віднесено до компетенції Національної поліції підпадають під дію вимог положення ч. 4 ст. 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (зокрема, ст. 121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення, а отже посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 є не обґрунтованими.

Щодо тверджень позивача у неможливості скористатись своїми правами передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП під час розгляду справи про притягнення його до відповідальності.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, якій складено колегією суддів Касаційного адміністративного суду, не можливе спростовування здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП.

Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (постанова Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17).

Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту.

Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Із позовної заяви вбачається, що о 10.46 год. 03 лютого 2022 року , в присутності позивача, було встановлено, на шинах його автомобіля установлені різні типи малюнків протектора, про що і було складено постанову ЕАО № 5282638, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У позовній заяві позивач вказує, що дійсно замінив заднє колесо для подальшого направлення до шиномантажу, а отже визнає керуванням автомобілем з порушенням п. 31.4.5 ПДР України.

У позові ОСОБА_1 вказує на те , що положення п.п. "г" п. 31.4.5 ПДР України, в частині розташування шин з різними малюнками, розповсюджується лише на керування легковим автомобілем.

Із спірної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом на якому встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора.

Підпункт "г" пункту 31.4.5 ПДР України встановлює, що керування транспортним засобом заборонено у разі встановлення на одну вісь діагональних шин разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Отже, із зазначеної постанови чітко вбачається за що саме позивача притягнуто до відповідальності, а його твердження, що п.п. "г" пункту 31.4.5 ПДР України не розповсюджується на спірні правовідносини є безпідставні.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що у спірній постанові повинно бути посилання на пункти ПДР України, які були порушенні, однак поліцейським такі пункти не зазначені та надалі цитує положення п.п. "б" пункту 31.4.5 ПДР України із зазначенням, що такі несправності поліцейським не встановлено та не доведено.

Але, у спірній постанові поліцейський чітко вказав, що позивач керував транспортним засобом на якому встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора, тобто порушив п.п. "г" п. 31.4.5 ПДР України. До того ж, у постанові поліцейський вказав, що позивач порушив положення ПДР України, яким передбачено заборону експлуатації транспортного засобу за наявності технічних несправностей, зокрема колес та шин п. п. 31.4.5 ПДР України.

, жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань до постанови позивач під час її прийняття не надав.

Щодо товарного чеку від 05 лютого 2022 року, який доданий позивачем до позову, то він є неналежним доказом, оскільки із даного чека не вибачається яка послуга надана у шиномантажці та кому (а.с.22).

Положення ст. 73 КАС України встановлюють, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ст. 75 КАС України зазначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Крім того, суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Таким чином, факт порушення позивачем ПДР України підтверджується матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

З огляду на наведене, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектор дорожньої патрульної служби діяв в межах наданих йому повноважень, у порядку та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.. 259,287,288,289 Купам, суд -

В И Р І Ш И В :

у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора відділу поліції № 1 Краматорського районого управління Головного управління Національної поліції в Донецької області Харіна Романа Володимировича, Головного управління Національної поліції в Донецької області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 06 квітня 2023 року.

Суддя: А. Л. Гонтар