Справа № 280/884/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Справа № 280/884/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянув у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), представник позивача Будько Захар Миколайович ( АДРЕСА_2 ), до Запорізької обласної державної адміністрації (Запорізька обласна військова адміністрація) (пр. Соборний, буд. 164, м. Запоріжжя, 69107), військового коменданта м.Запоріжжя ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ Вайн-Тайм (вул. Героїв АТО, 22-А, м. Оріхів, Запорізька область, 70500), про визнання нечинним наказу,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка), представник позивача ОСОБА_3 , до Запорізької обласної державної адміністрації (Запорізька обласна військова адміністрація) (далі відповідач 1), в якому позивачка просить суд:

визнати нечинним наказ голови Запорізької обласної державної адміністрації №92 від 30.06.2022;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь ОСОБА_4 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Крім того, до первинного позову було додане клопотання про об`єднання справ в одне провадження, позивачка просила об`єднати в одне провадження цю справу з справою №280/7133/22.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що наказ від 30.06.2022 №92 Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області є нечинним через невідповідність чинному законодавству. Зокрема зазначає, що оскаржуваний наказ є нормативним актом та у відповідності до вимог Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації зобов`язаний оприлюднювати прийняті ним рішення. Проте, оскаржуваний наказ не був опублікований. Зазначає, що права позивачки були порушені оскаржуваним наказом, оскільки відносно позивачки на підставі оскаржуваного наказу було винесено постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Запорізької міської ради від 17.01.2023 №49. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 13.02.2023 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

21.02.2023 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову, до якої був доданий уточнений позов, який не містив клопотання про об`єднання в одне провадження цієї справи з справою №280/7133/22.

Ухвалою від 23.02.2023 було відкрите загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначене на 21.03.2023.

У підготовче засідання 21.03.2023 представники учасників справи не прибули.

21.03.2023 від відповідача 1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 21.03.2023 підготовче засідання було відкладене на 05.04.2023.

04.04.2023 від позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивачки, за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Крім того, клопотання про об`єднання справи зі справою №280/7133/22 підтримує.

04.04.2023 від представника відповідача 1 до суду надійшло клопотання про проведення засідання у цій справі без її участі.

Також 04.04.2023 від представника відповідача 1 до суду надійшли відзив на позов та клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЙН-ТАЙМ».

У відзиві відповідач 1 зазначив, що оскаржуваний наказ не є нормативно-правовим актом, оскільки проведеною Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) щомісячною безвиїзною перевіркою не виявлено розпоряджень або наказів, які зачіпають права, свободи та інтереси громадян або мають міжвідомчий характер та підлягають державній реєстрації. Позивачкою не обґрунтоване порушення своїх прав оскаржуваним наказом, вважає, що скасування оскаржуваного наказу не призведе до відновлення та захисту прав позивачки. Також зазначив, що наказом військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 16.01.2023 №16 оскаржуваний наказ визнано таким, що втратив чинність. Просить відмовити у задоволенні позову.

У підготовче засідання 05.04.2023 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання, не прибули.

Ухвалою від 05.04.2023 залучено до участі в справі в якості співвідповідача - військового коменданта м.Запоріжжя ОСОБА_2 (далі відповідач 2), в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ Вайн-Тайм, розгляд справи розпочатий спочатку, підготовче засідання призначене на 25.04.2023.

24.04.2023 від представника відповідача 1 до суду надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника відповідача 1

У підготовче засідання 25.04.2023 учасники справи не прибули. Станом на 25.04.2023 у суду були відсутні відомості про обізнаність третьої особи з датою, часом та місцем проведення підготовчого засідання.

Ухвалою від 25.04.2023 підготовче засідання було відкладене на 11.05.2023.

02.05.2023 від представника відповідача 1 до суду надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі, не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи на іншу дату для її розгляду по суті.

04.05.2023 від третьої особи до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі третьої особи.

05.05.2023 від відповідача 2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача 2, позовні вимоги не визнає.

Ухвалою від 11.05.2023 було закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 25.05.2023.

23.05.2023 від відповідача 1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача 1.

Учасники справи до суду не прибули. Всіма учасниками справи були надані заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку не явкою до суду учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалось.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.06.2022 головою Запорізької обласної державної адміністрації, начальником Запорізької обласної військової адміністрації та виконуючим обов`язки військового коменданта м.Запоріжжя прийнято наказ №92 Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області, відповідно до якого, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 24.02.2022 №68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1457, з метою забезпечення громадської безпеки і порядку на території Запорізької області, наказано:

- заборонити торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями на території Запорізької області на час воєнного стану в України;

- дозволити продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв виключно на території Біленьківської сільської, Вільнянської міської, Долинської сільської, Запорізької міської, Комишуваської селищної, Кушугумської селищної, Матвіївської сільської, Михайлівської сільської, Михайло-Лукашівської сільської, Новомиколаївської селищної, Павлівської сільської, Степненської сільської, Широківської сільської територіальних громад: з 10:00 до 18:00 - всім суб`єктам господарювання, окрім закладів громадського харчування; з 10:00 до 21:00 - закладам громадського харчування.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 17.01.2023 №49 позивачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті у вигляді штрафу 6800,00 грн. Відповідно до зазначеної постанови підставою накладення на позивачку адміністративного стягнення став факт здійснення позивачкою продажу алкогольних напоїв після 18-00 год. 06.12.2022, чим порушено вимоги оскаржуваного наказу

Вважаючи, що наказ від 30.06.2022 № 92 Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області є таким що не відповідає вимогам чинного законодавства України, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 7 листопада 2022 року №757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023 та триває до теперішнього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України Про правовий режим воєнного стану (далі - Закон №389-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин).

Статтями 1 і 2 Закону №389-VIII передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Частиною першою статті 4 Закону №389-VIII на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації.

Згідно пункту 3 Указу №64/2022 постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону №389-VIII.

Таким чином, в Указі Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022 зазначено, зокрема, вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Зокрема, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтею 34 Конституції України.

Пунктом 2 Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022 встановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.8 № 389-VIII, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1457 затверджено Порядок заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, який визначає особливості запровадження заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі (за винятком лікарських засобів, дозволених до застосування та включених до Державного реєстру лікарських засобів, та дезінфекційних засобів), в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях відповідно до Указу Президента України про введення воєнного стану, затвердженого Верховною Радою України.

Пунктом 3, 5, 6 Постанови КМУ від 29.12.2021 № 1457 передбачено, що заборона торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку. Наказ військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) доводиться до виконання Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям, МВС, Міндовкіллю, Національній поліції, ДПС. Військові адміністрації (у разі їх утворення), Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації забезпечують негайне інформування про запровадження заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, зокрема через засоби масової інформації, суб`єктів господарювання та населення на відповідній території.

Відповідно до ч.10 ст. 9 Закону № 389-VIII, у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також їх посадових осіб не поширюються вимоги пункту 3 частини першої (у частині оприлюднення проектів актів), частини четвертої статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".

Вказана норма звільняє посадових осіб від обов`язку оприлюднювати проекти відповідних актів.

В той же час, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації, розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Крім того, відповідно до ст. 57 Конституції України, кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.

Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Статтею 64 Основного Закону встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відтак, Запорізька обласна державна адміністрація (Запорізька обласна військова адміністрація) зобов`язана була у встановлений законодавством строк оприлюднити оскаржуваний наказ.

Проте, відповідно до наданих позивачем доказів (скріншот офіційного веб-сайту Запорізької обласної державної адміністрації) спірний наказ у встановлений строк опублікований не був.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів оприлюднення оскаржуваного наказу.

Відповідачі не заперечують факт не оприлюднення оскаржуваного наказу. У відзиві відповідач 1 зазначає, що оскаржуваний наказ не є нормативно-правовим актом, а відтак не потребує оприлюднення.

Суд із таким твердженням не погоджується та вважає, що оскаржуваний наказ має ознаки нормативно-правового акту, оскільки породжує обов`язки для невизначеного кола осіб (в пункті 1 не визначене коло осіб, для яких впроваджена заборона), та розрахований на неодноразове застосування протягом всього часу його дії.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП, за якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначеної норми вбачається можливість притягнення до адміністративної відповідальності працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування за порушення правил торгівлі відповідними товарами, а оскаржуваним наказом впроваджені такі правила щодо торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями на території Запорізької області на час воєнного стану в України.

Отже, враховуючи вищенаведене, відповідачем 1 не виконані вимоги чинного законодавства в частині оприлюднення оскаржуваного наказу.

В той же час, відповідно п. 4 до наказу від 16.01.2023 №16 Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області, який прийнятий головою Запорізької обласної державної адміністрації, начальником Запорізької обласної військової адміністрації та військовим комендантом м.Запоріжжя, наказ від 30.06.2022 №92 Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області - визнано таким, що втратив чинність.

Відтак, з 16.01.2023 оскаржуваний наказ втратив чинність, а з цим позовом позивачка звернулась до суду 08.02.2023, тобто після втрати чинності оскаржуваним наказом.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Тобто, на час звернення позивачки до суду та прийняття судом цього рішення оскаржуваний наказ вже втратив чинність.

Відтак, підстави для задоволення позовної вимоги та визнання нечинним оскаржуваного наказу, який вже є нечинним з 16.01.2023, у суду відсутні.

Твердження відповідача 1 про необґрунтованість порушення оскаржуваним наказом прав позивачки суд відхиляє, оскільки із матеріалів справи вбачається, що позивачку, через порушення нею вимог оскаржуваного наказу, притягнуто до адміністративної відповідальності накладене адміністративне стягнення.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), представник позивача Будько Захар Миколайович ( АДРЕСА_2 ), до Запорізької обласної державної адміністрації (Запорізька обласна військова адміністрація) (пр. Соборний, буд. 164, м. Запоріжжя, 69107), військового коменданта м.Запоріжжя ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ Вайн-Тайм (вул. Героїв АТО, 22-А, м. Оріхів, Запорізька область, 70500), про визнання нечинним наказу, відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.05.2023.

Суддя Р.В. Кисіль