Справа № 560/2311/23
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2311/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

25 травня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виплатити середньоденний заробіток за час затримки виплат всіх належних сум по день повної фактичної виплати всієї суми заборгованості.

Відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року адміністративний позовну заяву повернуто позивачу, на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою суду від 22.02.2023 дану позовну заяву залишено без руху та зазначено, що недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

1. позовної заяви (та її копії для відповідача) із зазначенням:

- позовних вимог, сформованих згідно вимог КАС України;

- ідентифікаційного коду відповідача, відомих номерів засобів зв`язку та офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача;

2. заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів наявності поважних причин його пропуску;

3. оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На виконання вимог вказаної ухвали позивач надіслав позовну заяву із зазначенням позовних вимог, сформованих згідно вимог КАС України; ідентифікаційного коду відповідача, відомих номерів засобів зв`язку та офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача. Також надав докази сплати 1073,60 грн. судового збору.

Крім цього, позивач надіслав заяву від 07.03.2023, у якій просив визнати причину пропуску строку подачі позовної заяви поважною, та поновити пропущений процесуальний строк подачі позовної заяви.

Вказував, що ним було пропущено процесуальний строк подачі позовної заяви у зв`язку з тим, що в позовній заяві керувався нормами КЗпП України, так як нормами спеціального законодавства не врегульовано порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення за час затримки розрахунку.

Крім цього, 10.01.2023 розпочато та 31.01.2023 закінчене виконавче провадження ВП№70693850 про зобов`язання Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки провести перерахунок та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби з урахуванням раніше виплачених сум. 03.02.2023 надійшов лист, з якого позивач дізнався про закриття виконавчого провадження про виплату одноразової грошової допомоги.

Повертаючи позов суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що юридична необізнаність не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (яка узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19), за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України і статей 1, 2 Закону України "Про оплату праці" середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у середньому розмірі заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Оскільки середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати та на нього не поширюються норми щодо стягнення заробітної плати, до спірних правовідносин має бути застосований спеціальний строк звернення до суду, який встановлений ч.5 ст.122 КАС України для спорів, пов`язаних зі звільненням з публічної служби.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 08.12.2022 у справі № 200/5338/19-а, від 29.09.2022 у справі №420/3978/22.

Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі №240/532/20 також дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні загального строку, передбаченого статтею 233 Кодексу законів про працю України. Зазначив про обмеження права особи на звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні місячним строком з дня проведення з нею остаточного розрахунку.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 по справі №560/13121/21, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022, зобов`язано Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки провести перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби та з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач у позовній заяві вказує, що остаточний розрахунок з ним було здійснено 29.10.2022 шляхом виплати грошових коштів в сумі 2665,78 грн.

Постанова про закінчення виконавчого провадження №70693850 від 31.01.2023, про наявність якої вказує позивач, також містить повідомлення боржника про те, що виплату одноразової грошової допомоги при звільнені з урахуванням вимог рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 по справі №560/13121/21 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2022 по справі №560/13121/21 проведено 28.10.2022 (платіжне доручення від 28.10.2022 року №2564).

Виконавче провадження закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" - фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому виконавче провадження відкрито постановою від 10.01.2023, тобто уже після спливу значного часу з дня виплати відповідної суми.

Відтак, остаточний розрахунок з позивачем було здійснено 29.10.2022, а до суду з цим позовом позивач звернувся 15.02.2023 (направивши позовну заяву поштовим зв`язком), пропустивши місячний строк звернення до суду. Отримавши від відповідача на свій банківський рахунок суму коштів, позивач мав би знати (не міг не знати), що відповідач такі кошти (належні йому при звільненні) виплатив несвоєчасно.

Звернення позивача у січні до відділу державної виконавчої служби із виконавчим листом та закриття такого виконавчого провадження у зв`язку з виплатою у жовтні 2022 року позивачу відповідних коштів не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав. Таке звернення не перериває та не поновлює відповідний строк.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно не визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду із повідомлених позивачем у заяві підстав його пропуску.

Позивач не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Таку ж позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 грудня 2022 у справі № 990/102/22.

Крім того, слід враховувати, що Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 у справі №540/2097/18 виклав правову позицію, що юридична необізнаність не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом. Тому безпідставними є доводи позивача, що у позовній заяві він керувався нормами КЗпП України.

За змістом ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву позивачу, тобто судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.