Справа № 260/2997/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 травня 2023 рокум. Ужгород№ 260/2997/23

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Іршавської міської ради Закарпатської області (пл. Народна, буд. 2, м. Іршава, Хустський район, Закарпатська область, 90100, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Бочкора Івана Васильовича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Іршавської міської ради Закарпатської області, яким просить суд: 1. Визнати протиправними дії Іршавської міськради ради Закарпатської області щодо відмови у погодженні меж земельних ділянок та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 . 2. Зобов`язати Іршавську міськраду раду Закарпатської області погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 , із суміжними землекористувачами ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 року даний адміністративний позов було передано на розгляд судді Скраль Т.В.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року заяву головуючої судді Скраль Тетяни Василівни про самовідвід було задоволено, а адміністративну справу №260/2997/23 передано до відділу документообігу та забезпечення судового процесу для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями суду.

На підставі розпорядження керівника апарату Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року №10 у відповідності до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023 року справу було передано на розгляд судді Калинич Я.М.

08 травня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду даний позов залишено без руху. Недоліки зазначені в ухвалі позивачем усунуто, а саме: надано доказ доплати судового збору у сумі 3,60 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження та визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатися ця справа, судом встановлено наступне.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо відмови у погодженні меж земельних ділянок та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 .

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулися особи, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі (постанова Великої Палати Верховного суду від 12.12.2018 року №914/2006/17).

Так, відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15.12.2017), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.

Зокрема у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, від 19.02.2020 у справі №1340/3580/18 та інших Велика Палата дійшла наступних висновків:

«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів».

Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17).

Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, суд не має підстав не враховувати запропонований підхід під час вирішення цієї справи.

Слід відмітити, що міська рада у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками, зокрема надання земельної ділянки громадянину у власність, діє як орган, через який реалізуються повноваження власника земельних ділянок, та вступає з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Частиною другою статті 13 Конституції України унормовано, що кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими.

У такому випадку вимогу про визнання дій протиправними щодо відмови у погодженні меж земельних ділянок можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи.

Аналогічний підхід до застосування права у подібних правовідносинах висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року у справі №147/286/17, де зроблено висновок, що позовні вимоги власника будинку чи його частини, право на земельну ділянку під яким не оформлено позивачем, про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження акта узгодження меж земельних ділянок підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства за позовом до вказаного органу та суміжного землекористувача.

Позивач стверджує у позові, що відповідно до Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 09.02.2007 року за №66 такий є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , за яким закріплена земельна ділянка загальною площею 0,070 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 29.11.2022 року постійною комісією Іршавської міської ради з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства на території Іршавської міської ради сладено акт узгодження меж земельних ділянок, за результатами якого ОСОБА_3 відмовлено в узгодженні межової лінії земельної ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , а також зазначено, що конфлікт з приводу користування земельними ділянками між громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 триває більше двадцяти років. В подальшому, рішенням двадцять другої сесії VІІІ скликання Іршавської міської ради №2342 від 22.12.2022 року відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 12, 158, 159 Земельного кодексу України, розглянувши заяву ОСОБА_3 , мешканця АДРЕСА_2 про узгодження меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_2 , розглянувши акт постійної комісії Іршавської міської ради для вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства на території Іршавської міської ради від 29.11.2022 та враховуючи рекомендації постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології, використання природних ресурсів, охорони навколишнього середовища та адмінеістративно-територіального устрою від 16.12.2022 року було відмовлено в узгодженні спільної межової лінії земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 згідно розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виконавець ФОП ОСОБА_4 без погодження (підпису) суміжного землекористувача ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_2 .

Таким чином, звернення позивача ОСОБА_1 пов`язане із захистом права на земельну ділянку та встановлення межі між сусідніми земельними ділянками; спірні правовідносини в тому числі стосуються перевірки законності розпорядчих дій Іршавської міської ради Закарпатської області, що пов`язані з подальшим володінням, користуванням ОСОБА_1 земельною ділянкою, отже суд констатує, що виник спір про цивільне право.

Відтак, справа за позовом про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження (відмова у затвердженні) акта узгодження меж земельних ділянок залежно від суб`єктного складу має розглядатися за правилами цивільного чи господарського судочинства. Належними відповідачами у таких справах є особа, прав чи інтересів якої щодо відповідної земельної ділянки стосується оскаржене рішення органу місцевого самоврядування, а також цей орган. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі №713/1817/16-ц (провадження №14-458цс180).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України указав, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін суд, встановлений законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, встановленим законом.

Отже, предметом розгляду у даній справі спірні правовідносини, що виникли між учасниками справи (здебільшого між суміжними землекористувачами) не стільки щодо правомірності у затвердженні технічної документації, скільки щодо встановлення межі між земельними ділянками.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до статті 238 частини 1 пункту 1 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч.1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до статті 19 частини 1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, у спірних правовідносинах про визнання протиправними дії Іршавської міськради ради Закарпатської області щодо відмови у погодженні меж земельних ділянок та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачу її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 - вбачається спір щодо встановлення меж між земельними ділянками, то дана справа підсудна місцевому загальному суду Іршавському районному суду Закарпатської області та має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, а також враховуючи правову позицію Верховного суду України, висловлену зокрема у постанові від 15.05.2023 року у справі №120/8419/22, суд дійшов висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту приватного права позивача як власника земельної ділянки.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Калинич Я.М. у відрядженні з 22 травня 2023 року по 24 травня 2023 року (включно), ухвалу постановлено 25 травня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Іршавської міської ради Закарпатської області (пл. Народна, буд. 2, м. Іршава, Хустський район, Закарпатська область, 90100, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Я. М. Калинич