Справа № 521/3252/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 р.м. ОдесаСправа № 521/3252/22

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

30.03.2023 року;

Головуючий в 1 інстанції: Мурзенко М.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, інспектора роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Попова Владислава Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ЕАО №5291189 від 06.02.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що 06 лютого 2022 року інспектором патрульної поліції винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення (штрафу) у розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та зафіксованого не в автоматичному режимі, Серії ЕАО №5291189.

Оспорюючи правомірність та обґрунтованість адміністративного стягнення, позивач вказує, що вчинення ним адміністративного правопорушення не підтверджується відповідними доказами, а постанова про адміністративне правопорушення сама по собі не доводить вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Наведені обставини, а також те, що зупинення транспортного засобу відбулось за відсутності правових підстав та під час розгляду справи інспектором патрульної поліції не було роз`яснено водію його права, у тому числі права на захист, позивач наполягає на повній недоведеності його вини, необґрунтованості та неправомірності адміністративного стягнення.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд скасував постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5291189 від 06.02.2022 року, винесену інспектором роти №5 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Поповим Владиславом Вікторовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення суд закрив.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірність оспорюваної постанови не підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про залишення без задоволення позовної заяви.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що подані відповідачем докази у повній мірі підтверджують обставини та виявлений факт вчинення позивачем правопорушення, ці докази одержані у встановленому порядку, є достовірними та підтверджують правомірність і обґрунтованість адміністративного стягнення.

З огляду на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор поліції діяв з дотриманням чинного законодавства, в установленому порядку та в межах своїх повноважень, апелянт наполягає на повній необґрунтованості адміністративного позову та відсутності правових обставин для його задоволення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 06.02.2022 року інспектором роти №5 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Попова Владислава Вікторовича у відношенні ОСОБА_1 розглянуто справу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксованого не в автоматичному режимі, та винесено постанову Серії ЕАО №5291189 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 340 грн.

Згідно вказаної постанови, підставою для її прийняття стало керування водієм транспортного засобу NISSAN ROGUE, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Дача Ковалевського, 35 та здійснення проїзду під знаком 3.21, чим порушено п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її необґрунтованість та невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (пункти 1.1, 1.9 Правил).

Згідно із пунктом 1.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 8.4 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 передбачено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема:

заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі (підпункт в).

У розділі 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 передбачається, що дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» відноситься до заборонних знаків, яким забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою:

запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8;

організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;

запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9;

запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід враховувати, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 283 КУпАП передбачено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, виходячи з обставин справи, слід враховувати, що позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, що в силу приписів частини 2 статті 77 КАС України зобов`язує відповідача довести правомірність свого рішення та дій і обґрунтованість адміністративного стягнення.

Водночас, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводячи правомірність та обґрунтованість свого рішення, відповідач вказує, що факт порушення позивачем вимог заборонного знаку та вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується відеофіксацією з місця події правопорушення та розгляду адміністративної справи.

Перевіривши вказані докази, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що представленими відповідачем доказами фактичне здійснення позивачем проїзду в зоні дії заборонного дорожнього знаку 3.21 інспектором патрульної поліції не зафіксовано.

Наявні в матеріалах справи докази фіксують здійснення інспектором патрульної поліції розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання у відношенні водія постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, дотримання порядку інспектором поліції розгляду справи про адміністративне правопорушення на сам перед не доводить обґрунтованість адміністративного стягнення, оскільки обставини правопорушення будь-якими технічними засобами чи іншими доказами не зафіксовано.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а являється лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про не підтвердження факту скоєння позивачем правопорушення відповідними доказами.

Враховуючи викладене, оскільки обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності є непідтвердженою відповідними доказами, за якими б вбачався факт вчинення правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оспорюваної постанови відповідача із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв