Справа № 200/4570/22
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року справа №200/4570/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара .В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі № 200/4570/22 (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Хлібодарівської сільської територіальної громади про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з Хлібодарівської сільської територіальної громади середній заробіток з розрахунку 711,77 грн за кожен робочий день за час вимушеного прогулу з 01 грудня 2021 року по день видачі трудової книжки 02 листопада 2022 року в сумі 168689,49 грн з нарахуванням та сплатою єдиного соціального внеску.

В обґрунтування позову зазначила, що з 12.11.2015 працювала на посаді сільського голови Діанівської сільської ради.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 710-р Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області територія Діанівської сільської територіальної громади, представницьким органом якої була Діанівська сільська рада, після перших місцевих виборів 25.10.2020 увійшла до складу Хлібодарівської сільської територіальної громади з представницьким органом Хлібодарівська сільська рада (перейменована в грудні 2020 року в Хлібодарівську сільську територіальну громаду).

Хлібодарівська сільська територіальна громада після виборів 25 жовтня 2020 року набула повноважень 17 листопада 2020 року, та відповідно 17.11.2020 є останнім днем повноважень позивача на посаді сільського голови Діанівської сільської ради.

Однак, в порушення норм КЗпП України станом на 12.10.2022 відповідач не видав їй трудову книжку, тому позивач відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України має право на отримання середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не витребував у відповідача докази про створення позивачу всіх умов для видачі трудової книжки в день звільнення, щоб оцінити наявність чи відсутність винних дій в розумінні ч. 5 ст. 235 КЗпП України. Відповідачем самостійно не надано таких доказів з приводу не створення умов після винесення судового рішення від 30.11.2021.

Після відмови відповідача у видачі трудової книжки позивач вимушена була вирішувати спір в судовому порядку. Жодною законодавчою нормою не встановлено обов`язок робітника під час судового захисту порушеного права спонукати роботодавця припинити порушення іншим способом, ніж відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» після набрання чинності судовим рішенням. Рішення від 30.11.2021 також не містить вимог до позивача про проведення ним дій, пов`язаних з виконанням відповідачем рішення до набрання чинності.

Суд першої інстанції також не встановив обставин зволікання позивача в отриманні трудової книжки до 02.11.2022 після повідомлення відповідача про готовність її видачі. Обставин зловживання позивачем своїми правами також не встановлено і в справі № 200/6770/21.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду, а у паперовому вигляді справа відсутня.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 була обрана на посаду сільського голови Кіровської сільської ради Волноваського району Донецької області, згідно рішення сесії сільської ради від 11.11.2015 № VII/1-2.

Кіровська сільська рада Волноваського району Донецької області перейменована на Діанівську сільську раду, відповідно до рішення сесії від 12.04.2017 № VII/16-117.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 710-р Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області територія Діанівської територіальної громади, представницьким органом якої була Діанівська сільська рада, після перших місцевих виборів 25 жовтня 2020 року увійшла до складу Хлібодарівської сільської територіальної громади.

Хлібодарівською сільською радою Волноваського району Донецької області VIII скликання 17 листопада 2020 року на пленарному засіданні першої сесії Хлібодарівської сільської ради була проведена перша сесія, на якій була оголошена перерва до отримання роз`яснень Центральної виборчої комісії щодо порядку реєстрації новообраного сільського голови та надання документів, необхідних для проведення реєстрації.

Хлібодарівською сільською радою Волноваського району Донецької області VIII скликання 27 листопада 2020 року прийнято рішення щодо обрання та реєстрації новообраного голови Хлібодарівської сільської ради та прийняття присяги ОСОБА_2 .

Після закінчення повноважень ОСОБА_1 як сільського голови Діанівської ради Волноваського району Донецької області, відповідачем не було внесено запису до трудової книжки про її звільнення, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з позовом до Хлібодарівської сільської територіальної громади та просила суд: зобов`язати відповідача видати позивачу трудову книжку, належно оформлену відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників в день ухвалення судового рішення; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з розрахунку: 711,77 грн за кожен робочий день з 18 листопада 2020 року по день ухвалення судового рішення з нарахуванням та виплатою єдиного соціального внеску; стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування в розмірі 21353,10 грн за затримку розрахунку при звільненні в 30 календарних днів без відрахувань; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі № 200/6722/21 зобов`язано Хлібодарівську сільську територіальну громаду внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 про її звільнення з обраної посади голови Діанівської сільської ради у зв`язку з припиненням повноважень з 17 листопада 2020 року на підставі пп. 4 п. 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України від 16.04.2020 № 562 Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад, ч. 1 ст. 42 Закону України № 280/97- ВР Про місцеве самоврядування в Україні.

Стягнуто з Хлібодарівської сільської територіальної громади на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 18 листопада 2020 року по 30 листопада 2021 року (день ухвалення судового рішення) в сумі 181501,35 грн (сто вісімдесят одна тисяча п`ятсот одна гривня 35 коп.), з нарахуванням належних відрахувань.

Стягнуто з Хлібодарівської сільської територіальної громади на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 грн (одна тисяча гривень).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 200/6722/21 в мотивувальній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі № 200/6722/21 замінено словосполучення з моменту прийняття присяги головою Хлібодарівської сільської ради, Хлібодарівська сільська рада стала правонаступником, словосполученням з дня набуття повноважень новообраною Хлібодарівською сільською радою Хлібодарівська сільська рада стала правонаступником; доповнено мотивувальну частину рішення підставою для внесення запису про звільнення позивача протокол першого пленарного засідання першої сесії Хлібодарівської сільської ради 8 скликання від 17.11.2020.

Абзац другий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі № 200/6722/21 доповнено реченням наступного змісту: підстава протокол першого пленарного засідання першої сесії Хлібодарівської сільської ради 8 скликання від 17.11.2020, - та зобов`язано Хлібодарівську сільську територіальну громаду видати ОСОБА_1 трудову книжку.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі № 200/6722/21 слова та цифри в сумі 181501,35 грн замінено словами та цифрами 184348,43 грн з відрахуванням податків та обов`язкових платежів.

Після абзацу третього резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі № 200/6722/21 додано абзац наступного змісту: Стягнути з Хлібодарівської сільської територіальної громади на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 16370,71 грн з відрахуванням податків та обов`язкових платежів».

Як свідчить акт прийому/передачі від 02 листопада 2022 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2021, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі № 200/6722/21 Хлібодарська сільська територіальна громада передала, а ОСОБА_1 прийняла трудову книжку серії НОМЕР_1 із записом про звільнення з обраної посади голови Діанівської сільської ради у зв`язку з припиненням повноважень з 17 листопада 2020 року на підставі пп. 4 п. 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України від 16.04.2020 № 562 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громадян, ч. 1 ст. 42 Закону України № 280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні, протоколу першого пленарного засідання першої сесії Хлібодарівської сільської ради 8 скликання від 17.11.2020.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно затримано видачу її трудової книжки, отже, відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України вона має право на отримання середнього заробіток за весь час вимушеного прогулу до часу видачі трудової книжки.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що встановлені обставини свідчать про відсутність умисних винних дій (бездіяльності) відповідача у затримці видачі трудової книжки у розумінні положень ч. 5 ст. 235 КЗпП України.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

На час звільнення ОСОБА_1 з обраної посади голови Діанівської сільської ради у зв`язку з припиненням повноважень з 17 листопада 2020 року на підставі пп. 4 п. 2розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 562, ч. 1 ст. 42 Закону України № 280/97 стаття 47 Кодексу законів про працю України визначала, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (…)

Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (…)

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Як визначено пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» (далі Постанова №301) трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

На підставі пункту 4 Постанови № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі Інструкція) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно пункту 2.4 Інструкції всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

На підставі пункту 2.27 Інструкції запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи.

Згідно пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (...)

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Згідно пункту 4.2 Інструкції № 58 якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Як визначено частиною п`ятою статті 235 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, для застосування до роботодавця відповідальності у вигляді стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу необхідна наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого органу; вимушений прогул викликаний затримкою трудової книжки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 363/554/18 від 23 жовтня 2021 року, у справі № 600/121/19 від 09 березня 2021 року, у справі № 804/958/16 від 20 січня 2021 року.

Трудове законодавство України побудоване на балансі прав та обов`язків як працівника, так і роботодавця. За положеннями трудового законодавства невиконання зобов`язань, як і зловживання правами, не допускається, а право працівника отримати трудову книжку в день звільнення пов`язується не лише з обов`язком роботодавця видати трудову книжку, а й з обов`язком працівника її забрати, якщо роботодавець створив всі умови для її вчасної видачі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 09.03.2021 у справі № 600/121/19.

Відповідно до підпункту 3.4 Постанови № 301 трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Як свідчать матеріали справи, судовими рішеннями у справі № 200/6722/21, які набрали законної сили 03.10.2022, встановлено, що позивачу при звільненні не видано трудову книжку Серії НОМЕР_2 та зобов`язано Хлібодарівську сільську територіальну громаду внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 про її звільнення з обраної посади голови Діанівської сільської ради у зв`язку з припиненням повноважень з 17 листопада 2020 року на підставі пп. 4 п. 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України від 16.04.2020 № 562 Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад, ч. 1 ст. 42 Закону України № 280/97- ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», підстава протокол першого пленарного засідання першої сесії Хлібодарівської сільської ради 8 скликання від 17.11.2020, а також зобов`язано видати ОСОБА_1 трудову книжку.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставин, якщо інше не встановлено законом.

Отже, не потребує доказуванню обставина, що станом на день прийняття постанови Першим апеляційним адміністративним судом від 03.10.2022 у справі № 200/6722/21, позивачу ОСОБА_1 не видано трудову книжку відповідачем Хлібодарівською сільською територіальною громадою.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в межах справи № 200/6722/21 зверталась до суду із заявою про забезпечення доказів, а саме: просила суд витребувати у Хлібодарівської сільської територіальної громади оригінал її трудової книжки, про що Донецьким окружним адміністративним судом 06.10.2021 була постановлена відповідна ухвала.

На виконання цієї ухвали у справі № 200/6722/21 відповідачем надано суду оригінал трудової книжки Серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , яка в подальшому долучена до матеріалів справи № 200/6722/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Після прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції 03.10.2022 у справі № 200/6722/21 відповідач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з клопотанням від 28 жовтня 2022 року про повернення оригіналу трудової книжки ОСОБА_1 , яка була судом долучена до матеріалів справи.

01.11.2022 відповідачем отримано оригінал трудової книжки в Донецькому окружному адміністративному суді, а 02.11.2022 видано позивачу оригінал трудової книжки Серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджено актом прийому/передачі від 02 листопада 2021 року.

Таким чином, оскільки трудова книжка позивача була долучена до матеріалів справи № 200/6722/21 та перебувала у Донецькому окружному адміністративному суді, тому у Хлібодарівської сільської територіальної громади буда відсутня можливість внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідний запис та видати її позивачу.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем після отримання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2021 року були прийняті заходи щодо внесення відповідного запису до трудової книжки позивача та її видачі.

Таким чином, по справі наявні обставини затримки видачі трудової книжки позивачу, проте відсутні обставини вина відповідача у затримці видачі трудової книжки, оскільки трудова книжка знаходилася на зберіганні в матеріалах судової справи № 200/6722/21, а не у відділі кадрів Хлібодарівської сільської територіальної громади.

Є неприйнятним доводи позивача, що її вимушений прогул (неможливість працевлаштуватися без трудової книжки) викликаний затримкою відповідачем у видачі трудової книжки, оскільки позивачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував, що затримка у видачі трудової книжки перешкоджала позивачу працевлаштуватися.

Також суд наголошує, що позивачем не надано доказів вчинення будь-яких дій для отримання трудової книжки після прийняття рішення Донецьким окружним адміністративним судом від 03 жовтня 2021 року по справі № 200/6722/21.

Оскільки обставини справи свідчать про відсутність умисних винних дій (бездіяльності) з боку відповідача у затримці видачі трудової книжки в розумінні положень ч. 5 ст. 235 КЗпП України, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі № 200/4570/22 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі № 200/4570/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 25 травня 2023 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 25 травня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв