Справа № 570/8/23
Суддя: Коробов С.О.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/8/23
Номер провадження 2-а/570/16/2023
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліціїв Рівненській області про скасування постанови БАД № 723412 від 27 грудня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 27 грудня 2023 року посадовою особою відповідача щодо нього винесена постанова серії БАД №723412 в справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КпАП України, яка на його думку винесена з порушенням процесуальних норм, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось.

Представник позивача до суду подав заяву, в якій він просить провести розгляд справи без його участі, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином та в установлений строк був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у суді. Позиція відповідача викладена у поданому на позов відзиві.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених даною статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в межах наявних в справі доказів в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами 27 грудня 2023 року посадовою особою відповідача стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії БАД№723412 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КпАП України. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 27 грудня 2022 року року о 20 годині 38 хвилин, керував транспортним засобом DAF XP 105460 з причіпом, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в м. Березне по вул. Буховича, 90 будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідно до постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.08.2022 року.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КпАП України.

Судом встановлено, що позивача постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області по справі №679/871/22 від 30 серпня 2022 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Позивач не погодившись з вказаним рішенням суду від 30 серпня 2022 року оскаржив його до апеляційної інстанції. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 січня 2023 року по справі №679/871/22 рішення суду першої інстанції залишено без змін а апеляційну скаргу без задоволення. Тобто постанова Нетішинського міського суду Хмельницької області по справі №679/871/22 від 30 серпня 2022 року набрала законної сили лише 17 січня 2023 року.

ОСОБА_1 не було відомо про те, що його 30 серпня 2022 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та позбавлено права керування строком на 1 (один) рік, оскільки рішення було прийнято судом без його участі і для відому на його адресу не надсилалося, посвідчення водія у нього не вилучалося. Про даний факт він відразу повідомив працівників поліції, коли дізнався, з якого приводу вони мають намір винести постанову. На підтвердження показав працівникам поліції посвідчення водія. Однак даний факт при розгляді постанови працівниками поліції не був взятий до уваги.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Відповідно до ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Згідно ч.5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Європейським судом з прав людини у п. 36 рішення в справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97, зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Наданий відповідачем відзив не спростовує твердження позивача про те, що ОСОБА_1 у належний спосіб був повідомлений про винесення відносно нього постанови, якою його позбавлено права керування транспортними засобами, а також той факт, що посвідчення у нього не було вилучено. До того є на момент винесення постанови інспектором поліції постанова про позбавлення права керування ще не набрала законної сили.

Враховуючи наведене, суд вважає висновки інспектора про порушення позивачем Правил дорожнього руху припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем не доведені.

Згідно п.п.1-3 ч.1 ст.18 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський зобовязаний, крім іншого, неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов"язки відповідно до вимог нормативно-правоих актів, посадових (функціональних) обов"язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

З огляду на вищезазначене, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій, відповідно до ст.77 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають задоволенню.

Враховуючи, що працівником поліції не було надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, правомірності своїх дій, відповідно до ст.77 КАС України, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

З передостанньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, при цьому, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Між тим, суд вбачає, що з боку відповідача не надано до суду достовірних доказів, щоб підтверджували обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач дійсно керував транспортним засобом, знаючи, що він позбавлений права керування транспортними засобами.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція ( Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23 - рп / 2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4. 1 ).

В рекомендації № R (9 1)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови поліцейського, належних та допустимих доказів щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, не містять.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 241-246, 205, 255, 286 КАС України, ст.ст.280, 283-284 КУпАП, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліціїв Рівненській області про скасування постанови БАД № 723412 від 27 грудня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову, винесену інспектором СРПП ВП №4 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області Пектуном В.В. серії БАД №723412 від 27.12.2022 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КпАП України.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126 КпАП України відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліціїв Рівненській області (33000 м. Рівне, вул. М.Хвильового,2) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість ) гривень 80 копійок, сплачений відповідно до квитанції від 17 січня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Коробов С.О.