Справа № 420/2391/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2391/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про скасування перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про скасування перерахунку пенсії по заробітній платі по 30.06.2010 року, проведеного на виконання рішення суду від 26.04.2016 року, як погіршуючого пенсію, відновлення виплати пенсії, встановленої при призначенні, враховуючи періоди з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року та з 17.06.2002 року по 30.04.2008 року та середній заробіток для обчислення 2427,64 грн. за 42 роки 5 днів стажу, 22 роки понад нормативного стажу, проведення індексації.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст.262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що виконуючи постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року по справі № 522/20462/15-а про врахування заробітку по 30.06.2010 року при перерахунку пенсії згідно наданої заяви в 2010 році, відповідачем погіршено умови перерахунку пенсії, а саме до розрахунку долучено заробіток за період з 2000 року по 2001 рік, період отримання допомоги по безробіттю, період, який не входив в розрахунок при призначенні пенсії в 2004 році та при попередньому її перерахунку в 2008 році, чим зменшено середній заробіток для обчислення пенсії та відповідно зменшено раніше призначену та виплачувану по 2016 рік пенсію.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що на підставі судового рішення позивачу проведено відповідний перерахунок пенсії з 25.12.2014 року, при обчисленні пенсії враховано в тому числі і заробітну плату за період з 21.09.2000 року по 16.09.2001 року, однак як в 2016 році, так і в 2010 році автоматизована система опрацювання документації автоматично (самостійно) не враховувала розмір заробітної плати за період з 21.09.2000 року по 16.09.2001 року (позивачу виплачувалась допомога по безробіттю) при обчисленні пенсії, як оптимізацію, з метою нарахування більшого розміру пенсії. Згідно розрахунків пенсії після 2014 року, в тому числі на виконання судового рішення по справі № 522/20462/15-а, із заробітної плати було виключено найбільш оптимальні періоди, зокрема період з 21.09.2000 року по 16.09.2001 року протягом якого позивачу виплачувалася допомога по безробіттю, аналогічним чином при здійсненні перерахунку пенсії 12.11.2020 року автоматично обрано найбільш оптимальні періоди та заробітна плата за період з 21.09.2000 року по 16.09.2001 року, як така, що в цей період була мінімальною, не враховувалася для обчислення пенсії.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 05.02.2004 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд встановив, що після призначення пенсії позивач продовжувала працювати до 30.06.2010 року, що підтверджується записами в її трудовій книжці. Станом на 30.06.2010 року страховий стаж позивачки складав 42 роки 5 днів, понаднормовий 22 роки.

30.06.2010 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати на підставі ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний орган своїм розпорядженням від 12.07.2010 року провів перерахунок пенсії позивачу у зв`язку зі зміною стажу, заробітну плату при обчисленні пенсії було враховано за період роботи з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року та з 17.06.2002 року по 30.04.2008 року, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складав 2427,64 грн., загальний стаж було враховано по 31.05.2010 року (41 рік 11 місяців 5 днів), розмір пенсії було визначено 1532,63 грн.

Позивач вважаючи, що відповідачем перерахунок пенсії здійснений з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме невірно враховано загальний та понаднормовий стаж, що призвело до безпідставного зменшення пенсії та відповідно до її недоотримання, звернулася до суду.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року у справі № 522/20462/15-а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2015 року скасовано, прийнято у справі нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси № 158935 від 21.01.2015 року, яким здійснено перерахунок пенсії позивачу з 25 грудня 2014 року із врахуванням понаднормового стажу дванадцять років, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси врахувати їй понаднормовий стаж 22 (двадцять два) роки та провести перерахунок пенсії з 25 грудня 2014 року, з урахуванням загального стажу 42 роки 5 днів та заробітній платі по 30 червня 2010 року.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем було прийнято розпорядження 16.05.2016 року про перерахунок пенсії позивача з 25.12.2014 року, відповідно до якого при обчисленні пенсії враховано понаднормовий стаж 22 роки, з урахуванням загального стажу 42 роки 5 днів та заробітної плати по 31.06.2010 року, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складав 2207,40 грн., розмір пенсії склав 1801,38 грн. з урахуванням індексації.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з положеннями ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України» від 25.03.2005 року № 2505-IV ч.1 ст.24 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII доповнено новим абзацом, відповідно до якого період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом 1 цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом 1 цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо призначення та індексації пенсії» від 14.05.2013 року № 231-VII (який набрав чинності з 01.07.2013 року) внесено зміни до абзацу 3 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року № 1058-ІV, згідно з якими за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 ч.1 ст.24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 ст.11 цього Закону.

Таким чином, з 01.07.2013 року законодавець надав пенсіонерам можливість під час визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії виключати періоди, які є невигідними (до 60-ти календарних місяців страхового стажу незалежно від перерв, але не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі). Виключення тих чи інших періодів страхового стажу проводиться за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії.

Тобто, вказаним законодавчим актом визначено, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 01 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень. Єдиний виняток встановлено абзацом 3 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, таке право реалізується особою у момент призначення пенсій, і не може бути застосовано при перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно з ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом 3 ч.1 ст.40 цього Закону.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, продовжуючи працювати, набув стажу, достатнього для призначення пенсії відповідно до ч.1 ст.28 цього Закону, то за заявою пенсіонера провадиться відповідний перерахунок пенсії, незалежно від того, скільки часу минуло після призначення пенсії при неповному стажі, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї частини, здійснюється не раніше дня, наступного за днем, по який обчислено страховий стаж при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії.

Як вказує відповідач, в 2016 році і в 2010 році автоматизована система опрацювання документації Пенсійного фонду України автоматично (самостійно) не враховувала розмір заробітної плати за період з 21.09.2000 року по 16.09.2001 року (позивачу виплачувалась допомога по безробіттю) при обчисленні пенсії, як оптимізацію, з метою нарахування більшого розміру пенсії.

Аналогічним чином, при здійсненні перерахунку пенсії 12.11.2020 року пенсійним органом автоматично обрано найбільш оптимальні періоди та заробітна плата за період з 21.09.2000 року по 16.09.2001 року, як така, що в цей період була мінімальною, не враховувалася для обчислення пенсії.

Позивач вважаючи, що відповідачем перерахунок пенсії здійснений з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме у розрахунок протиправно включено період за 2000-2001 роки, коли позивач отримувала виплати по безробіттю відповідно до ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що призвело до зменшення розміру середньої заробітної плати та пенсії, звернулася до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 року у справі № 420/15356/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було відмовлено повністю.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 року у справі № 420/15356/20 набрало законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2021 року.

Одеський окружний адміністративний суд в рішенні від 06.04.2021 року у справі № 420/15356/20 прийшов до висновку, що відсутні підстави для визнання протиправними дії відповідача щодо включення до перерахунку пенсії по заробітній платі ОСОБА_1 періоду виплати по безробіттю за 2000-2001 роки, який не входив до розрахунку пенсії у 2008 році, оскільки такі дії відповідачем не вчинялися, та відповідно відсутні підстави для зобов`язання відповідача виключити із розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії за віком позивача період з 2000-2001 роки, так як такі періоди не враховуються до заробітної плати для обчислення пенсії системою автоматично.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 25.12.2014 року пенсійним органом при обчисленні пенсії враховано заробітну плату за період роботи позивача з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року та з 17.06.2002 року по 30.04.2008 року, тобто період з 21.09.2000 року по 16.09.2001 року (виплачувалась допомога по безробіттю) в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії не включався.

Таким чином, фактично пенсійним органом було приведено у відповідність заробітну плату позивача для обчислення пенсії, а саме виключено з середньомісячного заробітку для обчислення пенсії суму допомоги по безробіттю за період з 21.09.2000 року по 16.09.2001 року, як таку, що в цей період була мінімальною, та обрано найбільш оптимальні періоди та заробітну плату для обчислення пенсії, що й стало наслідком зменшення середньомісячного заробітку для обчислення пенсії з 2427,64 грн. до 2207,40 грн.

Суд також враховує, що після проведеного перерахунку на виконання судового рішення розмір пенсії позивача збільшився з 1532,63 грн. до 1801,38 грн.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що виконуючи постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року у справі № 522/20462/15-а відповідач погіршив умови пенсійного забезпечення позивача.

Тобто, посилання позивача, що відповідачем до розрахунку пенсії долучено заробіток за період з 2000-2001 роки, чим зменшено середній заробіток для обчислення пенсії та відповідно зменшено раніше призначену та виплачувану по 2016 рік пенсію, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами.

З урахуванням зазначеного, вимога позивача про скасування перерахунку пенсії по заробітній платі по 30.06.2010 року, проведеного на виконання рішення суду від 26.04.2016 року, як погіршуючого пенсію, не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відновлення виплати пенсії позивачу, встановленої при призначенні, враховуючи періоди з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року та з 17.06.2002 року по 30.04.2008 року та середній заробіток для обчислення 2427,64 грн. за 42 роки 5 днів стажу, 22 роки понад нормативного стажу, з урахуванням індивідуального коефіцієнту для обчислення та коефіцієнту стажу з урахуванням кратності може призвести до погіршення умов пенсійного забезпечення позивача та фактичного зменшення розміру пенсії.

Оскільки відповідач при проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання судового рішення у справі № 522/20462/15-а діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, позовна вимога щодо відновлення виплати пенсії встановленої при її призначенні також не підлягає задоволенню.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач при здійсненні перерахунку пенсії позивача здійснював її індексацію.

Під час розгляду справи позивач не надав до суду жодного доказу, що її права в частині проведення відповідачем індексації пенсії були порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно порушені, тому у задоволенні таких позовних вимог слід відмовити як необґрунтованих та безпідставних.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про скасування перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.