Справа № 280/9569/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2023 року м. Дніпросправа № 280/9569/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 січня 2023 року

у справі № 280/9569/21

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

"08" жовтня 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому з урахуванням викладення позовних вимог у новій редакції просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 27.10.2016 по 31.12.2018 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період служби з 27.10.2016 по 31.12.2018 з одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані 28 календарних днів додаткової відпустки та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані 28 календарних днів додаткової відпустки, виходячи з розміру грошового забезпечення позивача на день звільнення з військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане мною речове майно, виходячи з його закупівельної вартості станом на день звільнення позивача з військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо повного розрахунку з позивачем у день виключення позивача зі списків особового складу належних позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з 27.10.2016 по 31.12.2018, грошової компенсації невикористаних днів додаткової відпустки за 2018-2019 роки, грошової компенсації вартості не отриманого речового майна та стягнути з відповідача середній заробіток за весь час прострочення до дня фактичної та повної виплати належних позивачу при звільненні з військової служби сум, виходячи з розміру середнього заробітку позивача за жовтень 2018 року.

Ухвалою суду Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі № 280/9569/21 позовну заяву повернуто позивачеві в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за неотримане речове майно, виходячи з його закупівельної вартості станом на день звільнення позивача з військової служби.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 січня 2023 року у справі № 280/9569/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 17 квітня 2018 року по 16 травня 2019 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 17 квітня 2018 року по 16 травня 2019 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 16 травня 2019 року;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та несплати позивачу індексації грошового забезпечення за період служби з 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період служби з 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Судом досліджено, що відповідач з 27.10.2016 по 31.12.2018 не здійснював індексацію грошового забезпечення позивача з причин відсутності відповідного бюджетного фінансування. Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 27.10.2016 по 31.12.2018 та наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивача за даний період.

Не погодившись з рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 січня 2023 року у справі № 280/9569/21 в частині задоволення позовних вимог стосовно визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та несплати позивачу індексації грошового забезпечення за період служби з 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період служби з 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що зв`язку з відсутністю механізму нарахування індексації грошового забезпечення та не закладення до бюджету коштів для виплати індексації в період з 2016 року по грудень 2018 року, індексація грошового забезпечення не здійснювалась. Скаржник вважає, що таким чином фактично відбулося обмеження державою передбаченого законодавством права на індексацію та змінено механізм реалізації цього права, через неможливість його фінансового забезпечення. Крім того, вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду, а суд першої інстанції помилково не застосував приписи ч.3 ст.123 КАС України.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач в період з 27.10.2016 по 16.05.2019 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

У період проходження військової служби позивач отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_2 від 17 квітня 2018 року.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.05.2019 позивача звільнено у запас за пунктом й пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з 16.05.2019 виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

Листом від 13.08.2021 №1314/22/1334 Військова частина НОМЕР_3 (в підпорядкуванні якої перебуває відповідач) повідомила позивачу, що згідно пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотків. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-Г/ «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищував поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Оскільки військова частина є бюджетною організацією, матеріальні цінності якої перебувають у державній власності, а тому джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та проведення індексації грошових доходів є Державний бюджет України, яким з 2016 року по грудень 2018 року не було закладено асигнувань на індексацію грошового забезпечення. Грошове забезпечення, в тому числі індексація, виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. У зв`язку з відсутністю механізму нарахування індексації грошового забезпечення та не закладення до бюджету коштів для виплати індексації в період з 2016 року по грудень 2018 року, індексація грошового забезпечення не здійснювалась. Також повідомлено, що позивачу нараховано та виплачено індексацію за період з 01.12.2018 по 16.05.2019.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не проведення повного розрахунку при звільненні позивача з військової служби у зв`язку з невиплатою належних позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з 27.10.2016 по 31.12.2018 та грошової компенсації невикористаних днів додаткової відпустки учасника бойових дій за 2018-2019 роки, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

У частині п`ятій статті 2 вказаного Закону вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі статтею 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року - 101 відсоток).

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 вказаного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації цих положень Закону Кабінет Міністрів України постановою від 17 липня 2003 року №1078 затвердив «Порядок проведення індексації грошових доходів населення».

Згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 2016 року 103 відсотка).

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За правилами пункту 4 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

За змістом пункту 5 цього Порядку у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01.01.2008.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20, індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Отже, збільшення грошового забезпечення позивача у період з 27.10.2016 по 28.02.2018 за рахунок збільшення щомісячних премій та за рахунок інших доплат та надбавок, окрім збільшення посадового окладу, не впливає на розмір індексації грошового забезпечення.

Апеляційний суд зауважує, що у відповідача був обов`язок здійснити нарахування грошової індексації грошового забезпечення позивачу з 27.10.2016 року по 28.02.2018 року включно.

Натомість, відповідачем не подано до матеріалів справи доказів, які б підтвердили, що відповідач за період з 27.10.2016 року по 28.02.2018 року здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 05.02.2020 у справі №825/565/17, від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про нездійснення індексації грошового забезпечення зв`язку з 27.10.2016 року по 28.02.2018 року через відсутність механізму нарахування індексації грошового забезпечення та не закладення до бюджету коштів для виплати індексації.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 27.10.2016 по 28.02.2018, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 27.10.2016 року по 28.02.2018 року. Зворотні доводи скаржника свого підтвердження не знайшли.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 31.12.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Так, 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"

Постановою Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Отже, враховуючи норми п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення у зв`язку з підвищенням посадового окладу позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» індекс споживчих цін у березні 2018 року рівний 1 та індексація грошового забезпечення йому не нараховується.

Разом з тим, згідно із абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на веб-сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0%, в липні 99,3%, в серпні 100,0%, в вересні 101,9%, в жовтні 101,7%.

Отже, лише у жовтні 2018 року було перевищено поріг індексації у 103%.

Вказані відсоткові показники індексу інфляції за жовтень 2018 року були опубліковані у листопаді 2018 року.

Враховуючи положення п. 1-1 Порядку №1078, колегія суддів приходить до висновку, що індексацію грошового забезпечення слід проводити з 01 грудня 2018 року, як першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018.

Разом з тим, відповідачем не надано належних та достатніх доказів, що позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 31.12.2018.

Відтак, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період служби з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період служби з 01.03.2018 року по 30.11.2018 року включно.

Стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду.

Враховуючи те, що спеціальним законодавством, не встановлено відповідальність відповідача за невиплату або виплату не у повному обсязі всіх належних сум під час звільнення з військової служби, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України.

Аналіз положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 по справі № 1-13/2013 зазначено, що у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2019 по справі №820/5285/17.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.

Інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, за результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період служби з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період служби з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року включно. В решті рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 січня 2023 року у справі № 280/9569/21 скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період служби з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року, зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період служби з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 січня 2023 року у справі № 280/9569/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко