Справа № 420/24494/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну сторони по справі №420/24494/21,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/24494/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року по справі №420/24494/21, яке набрало законної сили 17.03.2022 року, позовну заяву задоволено частково, а саме суд вирішив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови ОСОБА_2 , листом №21630-20868/К-02/8-1500/21 вiд 18 листопада 2021 року, у проведенні перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО78036 від 23 липня 2021 року про розмiр грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 05 березня 2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО78036 від 23 липня 2021 року про розмiр грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року, зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася внаслідок проведеного перерахунку, за період з 01 квітня 2019 року по день фактичного проведення перерахунку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

До суду 16.05.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну позивача по справі №420/24494/21 з ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 .

В обґрунтування даної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 грудня 2022 року. Так як ОСОБА_1 є дружиною (вдовою) ОСОБА_2 , яка проживала з ним на день його смерті, заявник вважає, що має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті її чоловікові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, в порядку статті 1227 Цивільного кодексу України.

Враховуючі те, що ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю, вибув як сторона у справі №420/24494/21, заявник вважає правомірним проведення заміни позивача по даній справі з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , як його правонаступницю, в порядку статті 52 КАС України, для належного продовження виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/24494/21.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 18.05.2023 року до суду надійшли заперечення щодо заяви ОСОБА_1 про заміну сторони, в яких представник відповідача наголосив на відсутності підстав для заміни в цій справі сторони правонаступником, оскільки заявником не надано до суду відповідних доказів (свідоцтва про право на спадщину), з яких би вбачалось, що він набув право на все майно (або відповідну частину) позивача в справі ОСОБА_2 .

З метою розгляду заяви ОСОБА_1 було призначено судове засідання на 19.05.2023 року.

У судове засідання призначене на 19.05.2023 року сторони до суду не з`явились, від представника заявника до суду 18.05.2023 року надійшла заява про проведення засідання за відсутності заявниці та її представника. Також, про розгляд заяви без його участі клопотав й представник головного управління в запереченнях від 18.05.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на наведене, керуючись ч. 9 ст. 205 КАС України, враховуючи клопотання сторін, суд продовжив розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну позивача по справі №420/24494/21, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.4 ст.379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Отже, заміна сторони, що вибула, може мати місце тільки в результаті правонаступництва, що відбулося в матеріальних правовідносинах, тому не завжди є можливою.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК).

Судом встановлено, що позивач по справі 420/24494/21, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.12.2022 року.

Як зазначив відповідач, виплата пенсії ОСОБА_2 припинена з 01.01.2023 у зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішення по справі №420/24494/21 на час смерті ОСОБА_2 не виконано.

На підтвердження правонаступництва заявником до суду надано: копія паспорту, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номері, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копія свідоцтва про одруження.

Разом з цим, заявником не надано до суду свідоцтва про право на спадщину, що свідчить, що ОСОБА_1 спадщину наразі не прийняла, а тому не може вважатись правонаступником померлого ОСОБА_2 . .

Водночас, суд зазначає, що відповідно до абзацу першого преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно положень ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно з ч.2 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Відповідно до ч.3 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З урахуванням зазначених правових норм вбачається, що право особи із членів сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, на отримання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, визначається безпосередньо ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за умови подання відповідної заяви не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 23.01.1971 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 23.01.1971 року.

Відповідно копій паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вони були зареєстровані за одним місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Отже, право заявника на отримання суми пенсії (в тому числі і нарахованої пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі №420/24494/21), що підлягали виплаті пенсіонеру (чоловіку апелянта, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, визначене законом.

Реалізація такого права заявника вимагає вчинення певних дій, зокрема звернення із відповідною заявою до пенсійного органу. У разі відмови пенсійного органу у задоволені заяви, поданої на реалізацію права встановленого ч. 1 ст. 61 зазначеного вище закону, заявник має право, гарантоване ст. 55 Основного Закону, на звернення до суду з адміністративним позовом про визнання дій, рішень пенсійного органу протиправними та вчинення певних дій, спрямованих на відновлення порушеного права.

Таким чином, в даному випадку у суду відсутні підстави вважати про виникнення процесуального правонаступництва, оскільки отримання невиплачених сум пенсії після смерті пенсіонера регулюється виключно ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись 52, 243, 248, 379 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони по справі №420/24494/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст. 295, 297 КАС України.

Суддя А.А. Радчук