Справа № 380/9334/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року

справа №380/9334/23

провадження № П/380/9415/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В. розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» (вул. І. Франка, 84/23, м. Львів, ) до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (просп. В. Чорновола, 39, м. Львів, ) про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з вимогами:

- скасувати постанову від 04.10.2022 державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Юрія Андрійовича про стягнення з Приватного підприємства «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» виконавчого збору у розмірі 303 912,67 грн. (виконавче провадження № 53534316).

Ухвалою суду від 05.05.2023 позовну заяву позивача залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення такої ухвали для усунення її недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності вказаних у заяві причин.

Ухвалою суду від 15.05.2023 поновлено позивачу строк звернення до суду із позовом, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 23.05.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з 30.03.2023 керівником ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» є ОСОБА_1 .

Листами від 08.04.2023, 11.04.2023 та 18.04.2023 новий керівник ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» звертався у Галицький ВДВС міста Львова, у яких повідомляв, що: ОСОБА_2 призначений на посаду директора ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС»; з вебсайту «Єдиний реєстр боржників» йому стало відомо, що ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» є боржником у ВП № 69983501 та № 69983592 Галицького ВДВС у місті Львові. Також, ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» просило надати копії постанов про відкриття ВП № 69983501 та ВП № 69983592.

19.04.2023 державний виконавець Галицького ВДВС у місті Львові Юрій Марчишин надіслав на електронну пошту позивача постанови про відкриття ВП № 69983501 та № 69983592. Таким чином, лише у квітні 2023 року ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» дізналось про порушення своїх прав і негайно почало вживати заходів для оскарження неправомірних дій Галицького ВДВС у місті Львові.

З отриманих від Галицького ВДВС у місті Львові документів позивачем встановлено, що 04.10.2022 Галицьким ВДВС міста Львова винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69983501 про стягнення з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» 303 912,67 грн. виконавчого збору. Виконавчим документом для відкриття цього ВП була постанова Галицького ВДВС м. Львова від 04.10.2022 про стягнення 303912,67 грн. виконавчого збору. 04.10.2022 та 02.11.2022 відповідачем винесено постанови про арешт майна ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» 09.12.2022 відповідачем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Але арешт з майна та рахунків ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» знято не було. Із посиланням на норми ч. 2 ст. 27, ч.ч. 1, 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», позивач вважає, що в межах виконавчого провадження № 53534316 заборгованість не було стягнуто. Відповідно, немає й підстав для стягнення 10 % виконавчого збору. Просить суд задовольнити позов.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Відповідач належним чином був повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою від 15.05.2023 про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

За приписами ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 23.05.2023 позивачем подано до суду клопотання, у якому просить суд провести судове засідання без участі позивача за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причин не прибуття суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою від 02.05.2023 про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищенаведене, оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

09.03.2017 державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі Галицький ВДВС) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53534316 з примусового виконання виконавчого листа № 461/4594/13-ц виданого 29.12.2016 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» (солідарно з іншими боржниками): 3037941,56 грн. - боргу; 1185,23 грн. - судових витрат.

Листом від 14.06.2022 №В-17 Галицький ВДВС повідомив позивача про те, що на виконанні у Галицькому ВДВС у м. Львові перебуває виконавче провадження № 53534316 з примусового виконання виконавчого листа № 461/4594/13-ц виданого 29.12.2016 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як солідарного з ОСОБА_3 боржника, ПП «Люкс-Експрес» як солідарного з ОСОБА_3 боржника на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованості на загальну суму 3 037 941,56 грy. Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП «Люкс-Експрес» по 1185,23 грн. з кожного окремо в користь ПАТ «ПроКредитБанк» судових витрат. В межах виконавчого провадження № 53534316 суму заборгованості, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій не стягнено. Станом на 14.06.2022 р. залишок заборгованості становить 3 039 126,79 грн., залишок виконавчого збору становить 303 912,68 грн., залишок ви трат на проведення виконавчих дій становить 369,00 грн.

04.10.2022 Галицьким ВДВС винесено:

- постанову ВП №53534316 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 10% від основної сумі заборгованості 303 912,67 грн.;

- постанову ВП №53534316 про повернення виконавчого документу стягувачу (виконавчий лист №461/4594/13-ц, виданий 29.12.2016 Галицьким районним судом м. Львова), припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення;

- постанову ВП №69983501 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» виконавчого збору у розмірі 303 912,67 грн. Підстава: постанова Галицького ВДВС №53534316 від 04.10.2022;

- постанову ВП №69983501 про арешт майна боржника щодо накладення арешту на все майно ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС»;

- постанову ВП №69983592 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» 369,00 грн. витрат виконавчого провадження. Підстава: постанова Галицького ВДВС №53534316 від 04.10.2022;

- постанову ВП №69983592 про арешт майна боржника щодо накладення арешту на все майно ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС».

02.11.2022 Галицьким ВДВС винесено постанову ВП № 69983592 про арешт коштів ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» та постанову ВП № 69983501 про арешт майна боржника.

09.12.2022 Галицьким ВДВС винесено постанову ВП № 69983592 про повернення виконавчого документу стягувачу (постанова Галицького ВДВС №53534316 від 04.10.2022 про стягнення з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн.) та постанову ВП № 69983501 про повернення виконавчого документу стягувачу (постанова Галицького ВДВС №53534316 від 04.10.2022 про стягнення з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» виконавчого збору у розмірі 303 912,67 грн.).

Листами від 08.04.2023, 11.04.2023 та 18.04.2023 ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» зверталось до Галицького ВДВС з проханням надати копії постанов про відкриття виконавчих проваджень № 69983501 та № 69983592.

19.04.2023 державним виконавцем Галицького ВДВС Ю. Марчишиним надіслано на електронну пошту позивача постанови про відкриття ВП № 69983501 та № 69983592.

Позивач вважає, що в межах виконавчого провадження №53534316 заборгованість не було стягнуто, внаслідок чого відсутні підстави для стягнення 10% виконавчого збору. З наведених підстав звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1403-VIII).

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом. Також частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами частини п`ятої вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Закон № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5), розробленою відповідно до законів № 1403-VIII і № 1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню. Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Так, положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.

Натомість частина друга статті 27 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

При цьому пункт 22 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону № 1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Крім цього, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону № 1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що 04.10.2022 державним виконавцем Галицького ВДВС, при примусовому виконанні виконавчого листа №461/4594/13-ц, виданого 29.12.2016 Галицьким районним судом м. Львова, винесено постанову ВП №53534316 про стягнення з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» виконавчого збору у розмірі 10% від основної сумі заборгованості 303912,67 грн.

На підставі заяви стягувача про повернення виконавчого листа без виконання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, 04.10.2022 державним виконавцем Галицького ВДВС винесено постанову ВП №53534316 про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавчий лист №461/4594/13-ц, виданий 29.12.2016 Галицьким районним судом м. Львова).

Крім цього, відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону № 1404-VIII, 04.10.2022 державним виконавцем Галицького ВДВС винесено постанову ВП №69983501 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВП №53534316, виданої 04.10.2022 Галицьким ВДВС про стягнення з ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» виконавчого збору у розмірі 303912,67 грн.

09.12.2022 державним виконавцем Галицького ВДВС, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, винесено постанову ВП №69983501 про повернення виконавчого документа стягувачу (постанова Галицького ВДВС №53534316 від 04.10.2022). У вказаній постанові державний виконавець зазначив, що згідно відповіді з ГУ ДПС у боржника відсутні наявні відкриті рахунки; в результаті заходів вжитих державним виконавцем на майно та кошти боржника було накладено арешт; боржник виконавчий документ не виконує, на виклики не реагує; у боржника відсутнє майно, на яке може звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

З матеріалів справи встановлено, що державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом № 461/4594/13-ц, виданим 29.12.2016 Галицьким районним судом м. Львова, а також державний виконавець не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у вказаному виконавчому листі, оскільки стягувач подав заяву про повернення йому виконавчого документа без виконання.

З наведеного суд висновує, що у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові, а отже, така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону № 1404-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою, зокрема, у п. 45 рішення в справі «Бочаров проти України», п. 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України, принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене в сукупності, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог та про наявність правових підстав для скасування постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Юрія Андрійовича від 04.10.2022 ВП №53534316 про стягнення з Приватного підприємства «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» виконавчого збору у розмірі 303912,67 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марчишина Юрія Андрійовича від 04.10.2022 ВП №53534316 про стягнення з Приватного підприємства «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» виконавчого збору у розмірі 303912,67 грн.

3. Стягнути з Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (просп. В. Чорновола, 39, м. Львів, ) на користь Приватного підприємства «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» (вул. І. Франка, 84/23, м. Львів, ) сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.05.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.