Справа № 380/22346/21
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви

26 травня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі № 380/22346/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

на розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/22346/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення на 70% від відповідних грошових сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше проведених виплат.

23.05.2023 до суду від представника позивача надійшла заява в порядку статті 383 КАС України. Представник позивача у заяві просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з непроведення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21 перерахунку та виплати з 01.04.2019 пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення (передбачених у новій довідці Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 27.08.2020 за №13/08 про розмір грошового забезпечення в аналогічній посаді станом на 05.03.2019, відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі №380/10084/20), із врахуванням раніше проведених виплат; зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 №380/22346/21 перерахунок та виплату з 01.04.2019 пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення (передбачених у новій довідці Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 27.08.2020 за №13/08 про розмір грошового забезпечення в аналогічній посаді станом на 05.03.2019, відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі №380/10084/20), із врахуванням раніше проведених виплат та їх індексації.

В обґрунтування заяви зазначає, що з 01.04.2019 по сьогодні відповідач надалі розраховує пенсію позивачу в розмірі 70% від відповідних грошових сум грошового забезпечення, всупереч рішенню Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21, що набрало законної сили, яким таке зменшення пенсії було визнане протиправним. На думку заявника, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21 повинне виконуватися з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі №380/10084/20 таким чином, що пенсія позивача розраховується з 90% сум грошового забезпечення з 01.01.2018, а з 01.04.2019 з 90% сум грошового забезпечення, передбачених довідкою Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 27.08.2020 за №13/08 про розмір грошового забезпечення, по сьогодні та надалі. Тому розрахунок та виплата пенсії з 01.04.2019 у розмірі 70%, а не 90% від відповідних сум грошового забезпечення, а також нарахування доплати на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21 лише по 31.03.2019 є протиправними та є невиконанням рішення суду, що набрало законної сили.

Представник позивача вказує, що позивач 19.08.2022 з оригіналом виконавчого листа від 06.05.2022, виданого Львівським окружним адміністративним судом, звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). 30.08.2022 постановою головного державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 69732705. У заяві представник позивача виклав хронологію дій у виконавчому провадженні № 69732705 та вказав, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 25.04.2023 виконавче провадження № 69732705 було закінчено. У мотивувальній частині постанови державний виконавець зазначив: «Відповідно до положень частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження».

Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області не подало до суду заперечень на вказану заяву представника позивача.

Керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України та ч.5 ст.383 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

При вирішенні заяви суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 383 КАС України, у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до ч.4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Суд зазначає, що перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа - позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними із примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, норми КАС України у разі пропуску десятиденного строку не передбачають процесуальної можливості залишення заяви без руху чи поновлення строку звернення до суду з такою заявою.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у статті 383 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Із долучених представником позивача документів, судом встановлено, що 25.04.2023 головним державним виконавцем винесено постанову № 69732705 про закінчення виконавчого провадження в порядку п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, із заявою в порядку статті 383 КАС України позивач звернувся до суду лише 23.05.2023.

Дослідивши заяву та додані до неї додатки, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений десятиденний строк звернення до суду із заявою згідно з статтею 383 КАС України, тобто вона не відповідає частині 4 статті 383 КАС України.

Суд звертає увагу, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю, зокрема, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше проведених виплат. При цьому, у справі №380/22346/21 не розглядалось та не вирішувалось питання щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.04.2019 із врахуванням довідки Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 27.08.2020 за №13/08 про розмір грошового забезпечення позивача за аналогічною посадою станом на 05.03.2019, а також питання проведення індексації таких виплат.

Відповідно до частини третьої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Так, зокрема, відповідно до пункту 9 частини другої статті 383 КАС України, у такій заяві зазначається: документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Частиною другою статті 132 КАС України регламентовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі- Закон № 3674-VI).

У розумінні частини першої статті 3 Закону № 3674-VI об`єктом справляння судового збору є, зокрема, позовна заява та інша заява, передбачена процесуальним законодавством.

Частина друга цієї статті передбачає вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, однак заява, подана на підставі статті 383 КАС України, до зазначеного переліку не включена.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки заява, подана заявником - фізичною особою, містить вимогу немайнового характеру, розмір судового збору, що підлягає сплаті заявником до суду, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, така вимога заявником не дотримана.

При аналізі та застосуванні пункту 9 частини другої статті 383 КАС України судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 807/220/18, від 25 червня 2020 року у справі № 0240/2226/18-а.

Відповідно до абзацу 2 частини п`ятої статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Керуючись статтями 241, 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 26 травня 2023 року.

Суддя Костецький Н.В.