Справа № 440/2404/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 р. Справа № 440/2404/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Євсєєвої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2023, суддя С.О. Удовіченко, повний текст складено 01.03.23, по справі № 440/2404/21

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації третя особа Приватне акціонерне товариство "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп"

про визнання протиправним та скасування висновку з оцінки впливу на довкілля,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації, в якому просив визнати протиправним та скасувати Висновок з оцінки впливу на довкілля планової діяльності ПрАТ "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" від 12.09.2019 № 16/7-007, виданий Департаментом екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 84780 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням в частині покладання на нього витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 у вказаній частині та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ПрАТ "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" про розподіл судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що необхідною умовою для застосування положень ч. 10 ст.139 КАС України у разі залишення позову без розгляду у справі є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Однак, у даному випадку подібні дії з боку позивача відсутні, а заявником доказів їх наявності не надано.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги, вважала ухвалу суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню із прийняттям нової про відмову у задоволенні заяви про розпорділ судових витрат.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні про доводів апеляційної скарги заперечували, вважали ухвалу суду першої інстанції такою, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі призначено судово-екологічну експертизу.

31.10.2022 Харківським НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса складено висновок експертів № 23736/25005-25020 за результатами проведення комісійної судової інженерно-екологічної експертизи.

Відповідно до акту здачі-приймання висновку експерта від 31.10.2022, складеного Харківським НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, рахунку № 2042 від 22.10.2021 вартість проведеної експертизи становить 250035,77 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 9972 від 01.12.2021 ПрАТ "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" здійснено оплату на суму 250035,77 грн.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно до ч. 10 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 11 ст. 139 КАС України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Тобто, право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Так, заявником клопотання про розподіл судових витрат, у тому числі витрат, понесених у зв`язку з проведенням експертизи, є ПрАТ "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп", яке брало участь у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступало у справі на стороні відповідача та заперечувало заявлені позовні вимоги.

За наслідками судового розгляду даної справи адміністративний позов залишено без розгляду.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені третьою особою, відшкодовуються у тому ж порядку, у якому відшкодовувались би судові витрати відповідача, тобто в порядку ч. 10 ст. 139 КАС України.

Слід зазначити, що необхідною умовою для застосування положень ч. 10 ст. 139 КАС України у разі залишення позову без розгляду у справі є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій, наприклад, завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження тощо.

У той же час заявник у такому випадку повинен надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача.

Аналогічних висновків щодо застосування положень КАС України стосовно розподілу судових витрат дійшов Верховний Суд у справі № 815/1486/18 у постанові від 12.08.2021, № 280/5628/18 від 18.03.2020.

При цьому, процесуальне законодавство не визначає чітких ознак, коли дії позивача можуть бути кваліфіковані як необґрунтовані.

Між тим, з огляду на ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Положення ст. 45 КАС України містить словосполучення «зловживання процесуальними правами», яке вживається, зокрема, у випадку подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Колегія суддів зазначає, що в даній справі позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України, у зв`язку із надходженням заяви позивача про залишення позову без розгляду.

Саме по собі пред`явлення позову до суду у цій справі та залишення його без розгляду не можуть бути достатнім свідченням необґрунтованості дій позивача.

Судом першої інстанції зловживання позивачем процесуальними правами, фактів вчинення з боку позивача дій, які можна визнати необґрунтованими в розумінні ст. 139 КАС України, не встановлено, та в цій частині висновки суду першої інстанції не є предметом оскарження, оскільки відповідачем рішення суду не оскаржується.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав стягнення з позивача на користь третьої особи ПрАТ "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Разом з тим, посилання на ч. 2 ст. 139 КАС України, як на підставу стягнення з позивача судових витрат у даній справі, колегія суддів вважає помилковим, оскільки вказана норма визначає порядок розподілу судових витрат у разі задоволення позову суб`єкта владних повноважень.

Отже, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 слід скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, у розмірі 84780 грн., заяву ПрАТ "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" про розподіл судових витрат та здійснення відшкодування понесених судових витрат слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі № 440/2404/21 скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, у розмірі 84780 грн.

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Полтавський олійноекстракційний завод - Кернел Груп" про розподіл судових витрат та здійснення відшкодування понесених судових витрат - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий
Постанова складена в повному обсязі 26.05.23.