Справа № 463/109/23
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/109/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2023 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Сливка І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги мотивує тим, що 22.12.2022 лейтенантом відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області було винесено постанову серії ГБВ № 073830, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3 400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Як вбачається зі змісту постанови, 22.12.2022 о 18:50 год. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри здійснив завідомо неправдивий виклик поліції на лінію «102» щодо заволодіння транспортним засобом марки Кіа Soul, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору. Вважає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ГБВ № 073830 від 22.12.2022 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити та скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року відкрито провадження у справі.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, наліслав відзив на позовну заяву, в якому заперечив позов та підтримав оскаржувану постанову.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд встановив, що 22.12.2022 лейтенантом відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області було винесено постанову серії ГБВ № 073830, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3 400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КупАП.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 22.12.2022 о 18:50 год. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції на лінію «102» щодо заволодіння транспортним засобом марки Кіа Soul, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору.
Позивач вважає оскаржувану постанову необгрунтованою, безпідставною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони, які підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.
Як вбачається зі змісту ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно- рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом вкааного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в тому, що дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Під час розгляду справи встановлено, що 22.12.2022 позивач припаркував належний йому транспортний засіб за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри та відлучився. Повернувшись на місце припаркованого автомобіля, ОСОБА_1 транспортний засіб не виявив, внаслідок чого подумав, що належний йому автомобіль викрали.
З метою встановлення місцезнаходження транспортного засобу, позивач звернувся на лінію «102» та повідомив про незаконне заволодіння автомобілем.
Екіпаж, який прибув за викликом виявив автомобіль марки Кіа Soul, д.н.з. НОМЕР_1 за декілька метрів від місця, на якому залишав свій транспортний засіб позивач. Як було встановлено в подальшому, автомобіль марки Кіа Soul, д.н.з. НОМЕР_1 перепаркував друг позивача, який не встиг повідомити про це останньому.
Позивач вказує, що не ставив за мету здійснити завідомо неправдивий виклик поліції, а навпаки, метою виклику було встановити місцезнаходження транспортного засобу, підстава виклику відпала уже після звернення на лінію 102.
Доказів, які б спростовували такі твердження позивача, суду не надано.
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 дійсно 22.12.2022 телефонував на лінію «102» у зв`язку незаконним заволодінням транспортного засобу Кіа Soul, д.н.з. НОМЕР_2 .
Водночас, здійснюючи виклик поліції, позивач був впевнений, що належний йому автомобіль викрали, а відтак відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Відповідачем не надано суду жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та його представника, та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.ст. 73,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, то слід зазначити, що у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю, тому позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд, -
адміністративний позов задовольнити.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 073830 від 22.12.2022 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Р.Волоско