Справа № 400/1490/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 р. № 400/1490/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , , АДРЕСА_1

до відповідача:військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправними дії відповідача в частині нарахування та виплати позивачу щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за березень місяць 2022 року у розмірі 23306,95 грн;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну додаткову винагороду, передбачену передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за березень місяць 2022 року у розмірі 30000,00 грн з урахуванням виплачених сум;

визнання протиправними дії відповідача в частині визначення позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)» шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для займаної посади та військового звання «капітана 3 рангу (майор) позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», у період з 12.03.2022 по 01.02.2023;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням позивача шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для займаної посади та військового звання «капітана 3 рангу (майор) позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», у період з 12.03.2022 по 31.12.2022;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, премії, встановленої рішенням Міністерства оборони України на 2022 рік, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) з урахуванням перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)», визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 12.03.2022 по 31.12.2022 включно;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням позивача шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади та військового звання «капітан 3 рангу (майор)» позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 01.01.2023 по 01.02.2023 включно;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, премії, встановленої рішенням Міністра оборони України на 2023 рік, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) з урахуванням перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)», визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади позивача, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 01.01.2023 по 01.02.2023 включно;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової компенсації за 26 днів основної відпустки за 2022 рік, за 3 дні основної відпустки за 2023 рік, за 14 днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, за 14 додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 10 повних календарних місяців служби з урахуванням перерахованого грошового забезпечення.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що:

відповідач виплатив позивачу щомісячну додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за березень 2022 року не у повному розмірі;

внаслідок неправильного визначення відповідачем посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу у 2022 і 2023 роках не в повному обсязі виплачувалось грошове забезпечення.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду копії позовної заяви, а також доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.

У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви й подано 07.03.2023 до суду копію позовної заяви, а також доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також витребувано у відповідача ряд доказів.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 відповідач отримав на свою електронну адресу 20.03.2023, а на поштову 25.04.2023. Зазначені факти підтверджуються відповідно довідкою про доставку електронного листа та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 840.

Відповідач у встановлений судом строк правом на подачу відзиву не скористався, витребувані докази суду не надав, про причини неподання доказів не повідомив.

З огляду на вищезазначене, керуючись частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 1 наказа командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.03.2022 № 56 позивача як капітана 3 рангу зараховано на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 з 12.03.2022.

Згідно з пунктом 3 наказа командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.02.2023 № 34 позивача як майора звільнено з військової служби у запас та з 01.02.2023 знято зі всіх видів забезпечення, у тому числі грошового.

Відповідно до зазначеного наказа позивачу виплачено грошову компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за 2022 і 2023 роки (за 26 і 3 доби відповідно), за відпустку учасника бойових дій за 2022 і 2023 роки (за 14 діб за кожен рік), грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік, премію за особистий внесок у загальні результати служби за лютий 2023 року, надбавку за особливості проходження служби за лютий 2023 року та одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби (в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 повних календарних місяців служби (за період з 12.03.2022 по 01.02.2023), але не менше як 25 відсотків місячного грошового забезпечення).

Вважаючи, що під час проходження ним військової служби у 2022-2023 роках відповідач неправильно визначав розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) встановлено відповідно тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з приміткою 1 до додатку 1 і приміткою 1 до додатку 14 Постанови № 704 (у редакціях, що застосовуються з 01.10.2020) відповідно посадові оклади за розрядами тарифної сітки і оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 Постанови № 704.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103) затверджено Зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України. Зокрема, підпунктом 1 пункту 3 цих Змін було внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704 шляхом викладення його в новій редакції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103. Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 826/6453/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою Міністерства соціальної політики України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18.

Відповідно до частини дев`ятої статті 264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині. Згідно з частиною другою статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, на день виникнення спірних правовідносин пункт 4 Постанови № 704 був чинним у редакції без врахування змін, що вносились до нього Постановою № 103.

Аналогічний правовий висновок щодо правових наслідків втрати чинності нормативно-правовим актом на підставі рішення суду міститься у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 160/8324/19.

Крім цього, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі Постанова № 481), яка набрала чинності 20.05.2023, постановлено скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (Офіційний вісник України, 2018 р., № 20, ст. 662).

В абзаці третьому підпункту 10.2 пункту 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Відтак правовим наслідком скасування Постановою № 481 підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою № 103, є те, що вказаний підпункт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

Таким чином, на день виникнення спірних правовідносин абзац перший пункту 4 Постанови № 704 був чинним у редакції без врахування змін, що вносились до нього Постановою № 103, тобто у первинній редакції.

Разом з тим, згідно з пунктом 2 Постанови № 481 до абзацу першого пункту 4 Постанови № 704 внесено зміни, шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як наслідок, до дня набрання чинності Постановою № 481 (до 20.05.2023) абзац перший пункту 4 Постанови № 704 був чинний у первинній редакції, тобто без врахування змін, що вносились до цього пункту Постановою № 103.

З огляду на зазначене суд прийшов до висновку, що під час проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 12.03.2022 по 01.02.2023 відповідач при нарахуванні та виплаті йому грошового забезпечення зобов`язаний був застосовувати абзац перший пункту 4 Постанови № 704 в первинній редакції, що була чинна до 19.05.2023 включно, а саме в такій:

«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.»

Натомість з матеріалів справи встановити, яку редакцію абзацу першого пункту 4 Постанови № 704 застосовував відповідач при нарахуванні та виплати позивачу грошового забезпечення, не можливо.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Також відповідач не виконав ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 про витребування доказів, а саме: довідки про виплачене позивачу грошове забезпечення за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий 2023 року. Про причини не надання витребуваних доказів відповідач суд не повідомив.

Ухвалу суду від 20.03.2023 відповідач отримав на свою електронну адресу 20.03.2023, а на поштову 25.04.2023.

Відповідно до частини дев`ятої статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.

Оскільки довідки про грошове забезпечення позивача за відповідні періоди витребовувались з метою, зокрема, з`ясування того, яку редакцію абзацу першого пункту 4 Постанови № 704 відповідач застосовував при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення, суд визнав доведеною ту обставину, що відповідач нараховував і виплачував позивачу посадовий оклад та оклад за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт тобто, що відповідач застосовував абзац перший пункту 4 Постанови № 704 в редакції Постанови № 103.

Як наслідок, дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу з 12.03.2022 по 01.02.2023 посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, є протиправними.

Тому позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок посадового окладу за військовим званням позивача шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом відповідно станом на 01.01.2022 і 01.01.2023 підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що згідно з абзацом шостим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня становить 2102 гривні.

Відповідно до абзацу шостого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня становить 2102 гривні.

Отже, розрахункова величина для визначення посадових окладів військовослужбовців, окладів за військовим званням із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 і з 01.01.2023 становить 2102 гривні.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, премії, встановленої рішенням Міністерства оборони України на 2022 і 2023 роки, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення), грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані щорічні основні відпустки та додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2022 і 2023 роки, а також одноразової грошової допомоги суд зазначає наступне.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 746/32197 (далі Порядок № 260).

Відповідно до Порядку № 260 значна частина видів грошового забезпечення військовослужбовців нараховуються та виплачуються з врахуванням розміру посадового окладу та (або) окладу за військовим званням, зокрема:

щомісячні основні види грошового забезпечення, у тому числі, надбавка за вислугу років (розділу IV Порядку № 260);

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу (розділ V Порядку № 260), надбавка за особливості проходження служби (розділ VІ), надбавка за кваліфікацію (розділ VІІІ), надбавка за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного і фармацевтичного складу (розділ ІХ), надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць і фахівців, які залучаються до підготовки рішень і висновків державних експертів з питань таємниць (розділ Х), надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень (розділ ХІ), надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (розділ ХІІ), надбавка за почесні звання (розділ ХІІІ), надбавка за спортивні звання (розділ ХІV), доплата за науковий ступінь та за вчене звання (розділ ХV), премія (розділ ХVI), морська винагорода (розділ ХVІІ) тощо);

одноразові додаткові види грошового забезпечення, у тому числі, грошова допомога для оздоровлення (розділ ХХІІІ Порядку № 260), одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби (розділ ХХХІІ Порядку № 260);

компенсація за всі невикористані дні основної та додаткової відпустки у разі звільнення військовослужбовця (розділ ХХХІ Порядку № 260).

Згідно з пунктом 3 наказа командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.02.2023 № 34 позивачу виплачено грошову компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за 2022 і 2023 роки, за відпустку учасника бойових дій за 2022 і 2023 роки, грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік, премію за особистий внесок у загальні результати служби за лютий 2023 року, надбавку за особливості проходження служби за лютий 2023 року та одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Таким чином, дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу вищезазначених видів грошового забезпечення, виходячи з його посадового окладу та (або) окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, є протиправними.

Тому відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача в частині нарахування та виплати позивачу щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) за березень місяць 2022 року, то суд встановив таке.

Абзацом першим пункту 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній з 07.03.2022 по 23.03.2022, тобто станом на день зарахування позивача на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 ) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Порядок і умови виплати цієї допомоги у Збройних Силах України було визначено наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», який набрав чинності 31.01.2023.

Тобто до 31.01.2023 (у період дії спірних правовідносин) особливості виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, не були встановлені.

У зв`язку з цим виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за березень 2022 року повинна була здійснюватись у загальному порядку та умовах, встановлених для виплати інших видів грошового забезпечення.

Відповідно до абзацу другого пункту 7 розділу І Порядку № 260 розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Оскільки додаткова винагорода, встановлена Постановою № 168, відноситься до видів грошового забезпечення, тому вона також підлягає виплаті пропорційно відпрацьованому відповідним військовослужбовцем часу в порядку, встановленому пунктом 7 розділу І Порядку № 260.

Суд встановив, що відповідно до пункту 1 наказа командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.03.2022 № 56 позивача зараховано на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 з 12.03.2022.

Тому позивач мав право на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, за березень 2022 року за період проходження ним військової служби з 12.03.2022 по 31.03.2022, тобто за 20 календарних днів, а саме: 19354,83 грн (30000 грн Х 20 календарних днів відпрацьованого часу за березень місяць / 31 календарних днів березня місяця = 19354,83 грн).

У позовній заяві позивач стверджує, що відповідач виплатив йому за березень 2022 року додаткову винагороду, встановлену Постановою № 168, у розмірі 23306,95 грн, що є більше за розмір, який йому відповідач зобов`язаний був виплати.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачу не у повному розмірі додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, за березень 2022 року задоволенню не підлягають.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пунктів 1, 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді, а тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 в частині визначення ОСОБА_1 посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)» шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для займаної посади та військового звання «капітана 3 рангу (майор)» ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», у період з 12.03.2022 по 01.02.2023.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ):

шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для займаної посади та військового звання «капітана 3 рангу (майор)» ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» у період з 12.03.2022 по 31.12.2022;

шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади та військового звання «капітан 3 рангу (майор)» ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 01.01.2023 по 01.02.2023.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) з врахуванням раніше виплачених сум:

грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) з урахуванням перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)», визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 12.03.2022 по 31.12.2022;

грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) з урахуванням перерахованого посадового окладу та окладу за військовим званням «капітан 3 рангу (майор)», визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 01.01.2023 по 01.02.2023;

грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

грошової компенсації за 26 днів основної щорічної відпустки за 2022 рік, за 3 дні основної щорічної відпустки за 2023 рік, за 14 днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік і за 14 днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік з урахуванням перерахованого грошового забезпечення;

одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 10 повних календарних місяців служби (за період з 12.03.2022 по 01.02.2023), але не менше як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 26 травня 2023 року