Справа № 520/18407/2020
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 р.Справа № 520/18407/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, 6, повний текст складено 25.05.22 по справі № 520/18407/2020 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи ""Харківгаз" до Головного управління ДПС у Харківській області,утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України; третя особа: Північне Міжрегіоналне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 29.09.2020 року №134008-58 Головного управління ДПС України у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваною податковою вимогою, вважає, що вона винесена з порушенням норм законодавства, оскільки строк сплати суми грошового зобов`язання за цією вимогою на момент її винесення не настав з огляду на відстрочення виконання рішення суду по справі №520/9364/18, а пеня, що зазначена в цій податковій вимозі, нарахована в період дії карантину, що суперечить нормам чинного законодавства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" залишив без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року по справі №520/18407/2020 залишив без змін.

Постановою Верховного суду від 10 серпня 2021 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі №520/18407/2020 скасовано. Передано справу №520/18407/2020 на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Біловій О.В.

Ухвалою судді від 26.08.2021 справу прийнято до розгляду, витребувано докази (розрахунок пені, включеної до спірної вимоги), призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.09.2021 за клопотанням представника відповідача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, витребувано у третьої особи розрахунок пені, включеної до спірної вимоги.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 29.09.2020 року №134008-58 Головного управління ДПС України у Харківській області в частині включеної до неї пені на суму 5559711,31 грн.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 29.09.2020 року №134008-58 Головного управління ДПС України у Харківській області в частині включеного до неї податкового боргу в сумі 9031830,70 грн, з яких 7225459,92 грн основний платіж, 1806370,78 грн - штрафні (фінансові) санкції відмовлено.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" у розмірі 8009,10 грн (вісім тисяч дев`ять гривень 10 копійок).

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що контролюючим органом в ході розгляду справи проведено коригування суми пені, включеної до спірної податкової вимоги, зменшено таку суму , як за рахунок застосування приписів пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПКУ( щодо не нарахування пені за період з 01.03.2021 під час запровадження карантину так і за рахунок уточнення періодів, за які здійснено нарахування, що підтверджується наданим розрахунком пені від 20.10.2021. Фактично суму пені зменшено з 5559711,31 грн. до суми 4674018,02 грн. На підставі апелянт вважає, що судом неправомірно скасовано податкову вимогу в частині суми пені у повному обсязі. При цьому апелянт вказує, що посилання на позицію Верховного Суду в іншій справі щодо можливості скасування податкового повідомлення-рішення у відповідній частині у випадку встановлення правомірності нарахування частини суми грошового зобов`язання під час оскарження податкових повідомлень-рішень вважають необґрунтованим.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказує, що в розрахунку пені, залученому до матеріалів справи відповідачем не наведено детальний розрахунок пені, що виключає обґрунтованість апеляційної скарги та є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційних скарг оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01.01.2019 та на момент формування спірної податкової вимоги перебував на обліку у відповідача.

Правовідносинам, які підлягають вирішенню в рамках даної справи передували ті, відносно яких є такі, що набрали законної сили рішення у справі №520/9364/18, отже, певні обставини не підлягають доказуванню при розгляді поточної справи, що нормативно закріплено у ч.4 ст.78 КАС України.

Так, у вказаній справі Харківським окружним адміністративним судом встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Офіс ВВП провів документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань нарахування та сплати екологічного податку з викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин (метану) за період з 01.07.2014 по 30.06.2017, за результатами якої склав акт від 25.09.2018 №52/28-10-50-12-08/03359500.

Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки, Товариство порушило норми пункту 240.1 статті 240, підпункту 242.1.1, пункту 242.1 статті 242, статті 243, пунктів 249.1, 249.2, 249.3 статті 249 ПК, занизило екологічний податок за період з 01.07.2015 по 30.06.2017 на 7225483,12 грн внаслідок несплати податку з обсягу метану 131 928,946 тис. м3, як обсягу викидів в атмосферне повітря.

На підставі акту перевірки №52/28-10-50-12-08/03359500 від 25.09.2018 відповідачем було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.10.2018 № на загальну суму 9031853,90 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням за платежем екологічний податок на суму 7225483,12 грн., за штрафними санкціями на суму 1806370,78 грн.

За результатами судового оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 по справі №520/9364/18 в позові ПАТ "Харківгаз" відмовив.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 02.07.2019 рішення суду першої інстанції скасував, позов задовольнив, скасував податкове повідомлення-рішення від 16.10.2018 №.

Постановою Верховного Суду від 14 вересня 2020 року постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 скасовано, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 залишено в силі.

В рамках даної справи судом встановлено, що відповідно до положень ст. 59 Податкового кодексу України відповідачем сформовано податкову вимогу від 29.09.2020 року №134008-58, яку отримано позивачем 12.10.2020 року відповідно до вхідного штампу на листі від 06.10.2020 року №34031/10/20-40-13-13-19.

Вказана вимога складена стосовно податкового боргу з екологічного податку, який справляється за викид в атмосферне повітря заборонених речовин, у загальному розмірі 14591542,01 грн, в тому числі:

- податкові зобов`язання за платежем екологічний податок на суму 7225483,12 грн та штрафні санкції на суму 1806370,78 грн на загальну суму 9031853,90 грн (нарахована за податковим повідомленням-рішенням від 16.10.2018 №);

- пеня на суму 5559711,31 грн.

Не погодившись з вказаною податковою вимогою, позивач оскаржив її до Державної податкової служби України, рішенням від 24.11.2020 року №33404/6/99-00-13-05-06 якої оскаржувану податкову вимогу залишено без змін, а скаргу без задоволення.

В подальшому позивач звернувся до суду за оскарженням вказаної вимоги.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем не доведено правомірність формування оскаржуваної податкової вимоги від 29.09.2020 року №134008-58 в частині включеної до неї пені, у зв`язку з чим, вказана вимога підлягає скасуванню в частині пені на суму 5559711,31 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Крім того, розділом ІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №610 від 30.06.2017 року, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Враховуючи вказані положення, підставою для формування та направлення відповідних обставини, зокрема, платником податків не сплачено узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені строки.

Згідно з п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Відповідно до п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст.129 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент формування спірної податкової вимоги) при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) податковий період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до п.129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): 129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Відповідно до п.п. 129.3.4-1 нарахування пені, передбаченої підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, закінчується в день настання строку погашення грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки. Така пеня нараховується в день закінчення її нарахування за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, по день закінчення.

Отже, пеня нараховується при нарахуванні суми грошового зобов`язання, в тому числі штрафної санкції, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки. При цьому, початок нарахування пені припадає на перший робочий день, що є наступним за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Виходячи з зазначених норм, суд першої інстанції вірно визначив, що у відповідача були підстави для розрахунку позивачу суми пені у зв`язку з узгодженням суми податкових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від 16.10.2018 № та їх несплатою позивачем протягом 10 робочих днів з моменту узгодження.

Однак разом з цим судом першої інстанції було не правомірно скасовано податкову вимогу від 29.09.2020 року №134008-58 Головного управління ДПС України у Харківській області в частині включеної до неї пені на суму 4674018,02 грн.

Так, суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що сам відповідач в ході розгляду справи провів коригування суми пені, включеної до спірної податкової вимоги, зменшив таку суму як за рахунок застосування приписів пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (щодо ненарахування пені за період з 01.03.2021 під час запровадженого карантину (COVID-19)), так і за рахунок уточнення періодів, за які здійснено нарахування, а тому сума пені, включена до спірної вимоги, в розмірі 5559711,31 грн, визначена відповідачем необґрунтовано.

Колегія судів частково не погоджується з вказаним висновком та зазначає.

Відповідно до абз. 11 п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Як вбачається з розрахунку пені від 20.10.2021 (а.с. 88-91), відповідачем було нараховане пеню позивачеві в розмірі 4674018,02 грн. зокрема, за період в якому карантин не діяв.

Разом з тим, нарахування відповідачем позивачу пені за оскаржуваною вимогою за період з 01.03.2020 у розмірі 885693,29 грн. не відповідає вимогам закону, а тому податкова вимога від 29.09.2020 року №134008-58 Головного управління ДПС України у Харківській області підлягає скасуванню лише в частині включеної до неї пені на суму 885693,29 грн., а в частині включення пені на суму 4674018,02 грн. є правомірною та не підлягає скасуванню.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору неповно встановив фактичні обставини справи, надав їм помилкову правову оцінку та невірно застосував норми матеріального права.

Відповідно дост. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 у справі № 520/18407/2020 підлягає скасуванню в частині задоволення позову про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 29.09.2020 року №134008-58 Головного управління ДПС України у Харківській області в частині включеної до неї пені на суму 4674018,02 грн. із прийняттям в цій частині нової постанови, якою в задоволенні позову відмовлено, а в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Колегією суддів ураховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 по справі № 520/18407/2020 скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 29.09.2020 року №134008-58 Головного управління ДПС України у Харківській області в частині включеної до неї пені на суму 4674018,02 грн. та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити .

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.22 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов
Повний текст постанови складено 26.05.2023 року