Справа № 480/4046/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
26 травня 2023 року Справа № 480/4046/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Кравченко Є.Д., розглянувши заяву Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Державної служби геології та надр України про визнання незаконними та недопустимим зупинення дії спеціального дозволу, визнання дій правомірними, скасування дії наказів, зобов`язання вчинити дії.,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати незаконним та недопустимим по відношенню до позивача заходом зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року, що виданий КП ВУВКГ м. Конотоп Сумської обл.;
- скасувати дію наказів Державної служби геології та надр України від 22.12.2018 № 507 та від 18.02.2022 № 86 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року, що виданий КП ВУВКГ м. Конотоп Сумської обл.;
- зобов`язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року.
Ухвалою суду від 23.05.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/4046/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
26.05.2023 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить:
- зупинити дію наказу Державної служби геології та надр України від 22.12.2018 № 507 в частині зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами №4466 від 23 жовтня 2007 року, та похідних до нього наказів про доповнення підстав зупинення та продовження строків усунення порушень (зокрема наказів № 254 від 31.03.2021р. та № 86 від 18.02.2022р.), до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;
- дозволити позивачу продовжувати роботи з розробки надр з метою видобування питних підземних вод на наданій йому ділянці надр згідно спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що питання здійснення своєї діяльності позивачем, правомірність якої є предметом розгляду конкретної справи судом, є нагальним та потребує правового визначення і судового захисту в поточному періоді, оскільки припинення роботи підприємства в частині розробки надр з метою видобування питних підземних вод у зв`язку з зупиненням дії дозволу на користування надрами (як того вимагає закон та відповідач та інші контролюючі органи) тягне за собою припинення централізованого водопостачання Конотопської міської територіальної громади.
Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 154. Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Забезпечення позову згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно із ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За своїм змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При цьому, заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
Також, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Водночас, на переконання суду, доводи заявника за своєю суттю є підставами позову, надання оцінки яким повинен здійснювати суд під час розгляду справи по суті.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 800/521/17 дійшла до подібного висновку, зазначаючи, що забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови до набрання законної сили судовим рішенням у справі фактично було б ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
При цьому, суд зазначає, що забезпечивши позов шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 22.12.2018 № 507 в частині зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами № 4466 від 23 жовтня 2007 року, та похідних до нього наказів про доповнення підстав зупинення та продовження строків усунення порушень (зокрема наказів № 254 від 31.03.2021р. та № 86 від 18.02.2022р.) суд фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті, оскільки завчасно надасть оцінку правомірності та законності оскаржуваній вимозі.
Отже, суд враховує те, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі.
Крім того, незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 400/722/19.
На переконання суду, забезпечення позову у спосіб, якого вимагає заявник, фактично може призвести до продовження діянь, які уповноваженим на те суб`єктом визнано порушенням законодавства.
Наказ про зупинення спеціального дозволу на користування надрами може завдавати шкоди і мати негативні наслідки для заявника. Проте, відповідно до ст. 150 КАС України, зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Застосовуючи заходи забезпечення позову з підстав, які законом не передбачені, суд не вважає можливим та правомірним.
Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд може втрутитися у компетенцію Державної служби геології та надр України, та внаслідок зупинення дії наказу фактично надати можливість позивачу, як надрокористувачеві, продовжувати користування надрами із порушенням вимог законодавства у сфері надрокористування, які виявлені відповідачем.
Враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС України та не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини 2 статті 150 КАС України, у зв`язку з чим суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Суддя Є.Д. Кравченко