Справа № 160/5366/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2023 року Справа № 160/5366/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
20 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправними, що полягають у відмові в переведенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії яка призначена за вислугу років на підставі п.«Б» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року на пенсію за вислугу років на підставі пункту «А» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року, які оформлені листом № 9691-5616/Т-01/8-0400/23 від 15.03.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії за вислугу років яка призначена на підставі п.«Б» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року на пенсію за вислугу років на підставі пункту «А» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року з 14.02.2022 року (з урахуванням положень ст. 50 ч.3 Закону № 2262) виходячи з вислуги років - 24 роки 06 місяців 25 днів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 02.07.2001 року по 06.12.2019 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України (Державній пенітенціарній службі України). Згідно довідки № 34 від 09.02.2023 року Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» вислуга років на день звільнення зі служби в календарному обчисленні становить 18 років 05 місяців 04 дні, у пільговому - 24 роки 06 місяців 25 днів (з урахуванням календарної вислуги). Проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно було призначено пенсію за вислугу років на підставі п. «б» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як особі у якої відсутня відповідна вислуга років, замість призначення пенсії на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з вислуги років - 24 роки 06 місяців 25 днів. Таке призначення пенсії позивач вважає протиправним, з огляду на приписи Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу служб України» та постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року, якими встановлено зарахування до вислуги років для призначення пенсій одного місяця служби за 40 днів, протягом якого особа проходила службу в органах кримінально виконавчої служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем 15.05.2023 року подано відзив на позовну заяву (вх.. № 9525/23), в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вказано, що пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. Вказує, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. На підставі подання про призначення пенсії від 23.12.2019 року за № 9439, яке надане Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, позивачу була призначена пенсія за 29 років 02 місяці 17 днів загального страхового стажу відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За даними розрахунку вислуги років від 06.12.2019 року, який надано Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 18 років 5 місяців 4 дні. Таким чином, позивач не має на момент звільнення необхідної календарної вислуги років, оскільки наявні 18 років 05 місяців 04 дні при необхідних 24 календарних років та 6 місяців, і більше.
Позивачем 16.05.2023 року подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідачем у відзиві не проаналізовано та не спростовано інші норми Законів України та нормативно правові акти, які регулюють пенсійне законодавство стосовно осіб звільнених з військової служби. Також посилається на постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 9691-5616/Т-01/8-0400/23 у відповідь на заяву від 14.02.2023 року про переведення на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі подання про призначення пенсії від 23.12.2019 року № 9439, яке надане Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, ОСОБА_1 була призначена пенсія за 29 років 02 місяці 17 днів загального страхового стажу відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262). Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. За даними розрахунку вислуги років від 06.12.2019 року, який надано Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, вислуга років у календарному обчисленні складає 18 років 5 місяців 4 дні Враховуючи зазначене, право на призначення пенсії за нормами пункту «а» статті 12 Закону № 2262 відсутнє.
Згідно довідки Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» № 34 від 09.02.2023 року ОСОБА_1 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі з 02 липня 2001 року по 06 грудня 2019 року. Вислуга років станом на 06 грудня 2019 року у календарному обчисленні становить 18 років 05 місяців 04 дні, у пільговому - 24 роки 06 місяців 25 днів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.
Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.
Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі, зокрема в органах кримінально-виконавчої служби, визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Згідно зі статтею 17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту «г» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів: час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.
Виходячи з наведеного, Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності, в даному випадку, - 24 календарних роки та 6 місяців і більше - без зазначення, що така має бути обчисленою на пільгових умовах.
Проте, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та постановою Кабінету Міністрів України № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Отже, судом визнається необґрунтованим посилання відповідача на те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років.
Аналогічна правова позиція викладене Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а.
На підставі викладеного відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні позивачу пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є протиправною.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1 073,60 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в переведенні ОСОБА_1 з пенсії, призначеної за вислугу років на підставі п.«б» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за вислугу років на підставі п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, яка призначена на підставі п.«б» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за вислугу років на підставі п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 14.02.2023 року, виходячи з вислуги років - 24 роки 06 місяців 25 днів.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25 травня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков