Справа № 202/5655/23
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/5655/23
Провадження № 2-а/202/34/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 119, яка винесена 08.03.2023 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України Притковим В.О. та якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.03.2023 року Краматорським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України відносно нього за № 119 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП.

08.03.2023 року в приміщенні Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України йому була вручена постанова № 119, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до змісту постанови № 119 з метою вирішення питання щодо призову військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військову службу під час загальної мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 була організована робота щодо його виклику до центру. Отримавши повістку керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 11.12.2022 р. № 199 про прибуття до центру 12.12.2022 р. для проходження медичного огляду, взяття на військовий облік військовозобов`язаних, визначення призначення на воєнний час та подальшого призову на військову службу під час мобілізації в умовах дії на території України воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» за № 69/2022 р. від 24.02.2022 р., не з`явився, про що 12.12.2022 р. за вих. 06/1023НТ до Краматорського РУП ГУНП було направлено повідомлення.

З даною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності він не згодний.

Звертає увагу, що згідно постанови правопорушення було вчинено 12.12.2022 року.

На час винесення постанови 08.03.2023 закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП.

Отже, відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочате, а розпочате підлягало закриттю.

Крім того, звертає увагу, що в порушення вимог статі 277 КУпАП його було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення у строк менше ніж за три дні.

У зв`язку з чим він не мав можливості підготуватися до розгляду, залучити захисника, ознайомитися з матеріалами справи, чим було порушено його право на захист.

Ані в протоколі, ані в постанові не зазначено, якими доказами керувався начальник Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України, приймаючи рішення про його винуватість.

Як протокол, так і постанова не відповідають фактичним обставинам справи. Повістка була виписана від імені керівника центру військовослужбовцями, які зупинили його на вулиці.

На думку позивача, протокол про адміністративне правопорушення був складений із порушенням вимог статті 256 КУпАП.

У протоколі та постанові не зазначено, який закон або підзаконний нормативний акт ним порушено.

Також безпідставно зазначено як обставину, що обтяжує відповідальність, вчинення адміністративного правопорушення під час дії воєнного стану, що не передбачено ст. 35 КУпАП.

Рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнято упереджено, без достатніх доказів, з порушенням законодавства, що зумовило його звернутися до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04 квітня 2023 року у справі було відкрито провадження.

До початку розгляду справи відповідачем - Краматорським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України було подано відзив на позов, в якому відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що постанова № 119 від 08.03.2023 року винесена з дотриманнях вимог законодавства.

Позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, будь-яких заяв та клопотань про відкладення розгляду від нього не надходило.

При винесенні постанови були дотримання положення статті 38 КУпАП, відповідно до якої при триваючому правопорушенні адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Вважає, що позивач тривало та безперервно не виконував обов`язок, передбачений законом, не з`являвся для проходження медичного огляду, взяття на військовий облік військовозобов`язаних, визначення призначення на воєнний час, подальшого призову на військову службу під час мобілізації, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Тож позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

На думку відповідача, постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідає законодавству, зокрема вимогам ст. 235 КУпАП, оформлена відповідно до вимог пунктів 3.3, 3.4 Інструкції з організації та ведення районними (міськими) ТЦК та СП проваджень у справах про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 09.01.2015 року № 5.

Відповідно до ст. ст. 33, 280 КУпАП при розгляді справи відносно позивача були враховані характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За цих підстав відповідач просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

В свою чергу, позивачем була надана відповідь на відзив відповідача, в якій він відзначив, що у доданій відповідачем до відзиву розписці № 199 підпис йому не належить. Жодної повістки 11.12.2022 року про необхідність явки 12.12.2022 року до Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України він не отримував.

На думку позивача, правопорушення було виявлено відповідачем 12.12.2022 року. тому адміністративне стягнення накладено на нього з порушенням вимог ст. 38 КУпАП.

У порушення ст. 277 КУпАП відповідач не повідомив його за три доби про розгляд справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не міг підшукати собі захисника.

Крім того, отримавши повістку на 08.03.2023 року, він знаходився того дня у приміщенні ТЦК та СП, мав бажання прийняти участь у розгляді справи, але був недопущений до цього.

Вважає, що відповідач неправомірно наклав на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., так як ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачено накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також звертає увагу що того ж дня, 08.03.2023 року, відповідачем постановами № 117 та № 118 було накладено на нього ще два адміністративних стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, у розмірі 3400 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вважає, що вказані положення була зобов`язана врахувати посадова особа, яка розглядала адміністративні справи.

Максимальне стягнення, яке могло бути застосовано до нього за скоєння трьох правопорушень, становить триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так як на момент постановами № 117 та № 118 вже було накладено адміністративне стягнення у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то відповідно до вимог ст. 36 КУпАП за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, стягнення у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на нього вже не могло бути застосовано.

Тому позивач наполягає на задоволенні його адміністративного позову.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Хижняк М.В. позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві просив проводити розгляд справи без його участі.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом установлено, що постановою начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки Краматорського районного територіального центра комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України Приткова В.О. за № 119 від 08.03.2023 року (реєстраційний номер № 01/2435) ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Відповідно до зазначеної постанови з метою вирішення питання щодо призову військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військову службу під час загальної мобілізації Краматорським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України організована робота щодо його виклику до центру. Отримавши повістку керівника Краматорського РТЦК та СП від 11.12.2022 року № 199 про прибуття до Краматорського РТЦК та СП 12.12.2022 для проходження медичного огляду, взяття на військовий облік військовозобов`язаних, визначення призначення на воєнний час та подальшого призову на військову службу під час мобілізації, за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на те причин ОСОБА_1 не з`явився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП.

Суд ураховує, що відповідно до статей 17, 65 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Частиною 3 статті 22 вказаного Закону визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, згідно з частиною 2 статті 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто за змістом статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення.

Разом із тим, у теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності.

При цьому характер триваючого правопорушення оцінюється у кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В контексті правопорушення, передбаченого 210-1 КУпАП, поведінка особи (в даному випадку - позивача) набуває протиправного характеру після нез`явлення до Краматорського РТЦК та СП у строк, визначений у врученій повістці. Завершення цього строку не позбавляє позивача обов`язку з`явитися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вирішення питання щодо його призову на військову службу. Відтак його подальше нез`явлення без поважних причин свідчить про триваюче порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію.

Отже, в даному випадку вчинення позивачем правопорушення мало триваючий характер, а тому строки притягнення його до адміністративної відповідальності необхідно обчислювати саме з моменту виявлення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, було виявлено відповідачем 07.03.2023 року після його доставки до Краматорського РТЦК та СП, яким було встановлено в його діях наявність ознак адміністративного правопорушення та того ж дня складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу № 119 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені статтею 268 КУпАП, та повідомлено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 08.03.2023 року об 11 год. 00 хв. в кабінеті № 1 Краматорського РТЦК та СП за конкретною адресою.

Твердження позивача про те, що повістка від 11.12.2022 року за № 199 йому не вручалася та підпис у цій повістці йому не належить, суд не може прийняти до уваги, оскільки вони належними доказами не підтверджені.

Більш того, суд звертає увагу, що сам позивач у своєму адміністративному позові зазначав, що повістка була виписана йому на вулиці військовослужбовцями.

Тому суд приходить до висновку, що у відповідача формально були підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Водночас суд вважає, що відповідачем було порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме порушено порядок накладення на позивача адміністративного стягнення.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд враховує, що статтею 36 КУпАП визначено порядок накладення адміністративного стягнення за вчинення однією особою двох або більше адміністративних правопорушень.

Згідно з частиною 1 статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Виключення з цього правила міститься у частині 2 вказаної статті.

Так, частиною 2 статті 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, законодавством встановлено чітке безальтернативне правило, згідно з яким, якщо посадова особа одночасно розглядає декілька справ про адміністративні правопорушення, вчинені однією і тією ж особою, то така посадова особа має право винести тільки одну постанову про накладання адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зазначений принцип накладення адміністративного стягнення спрямований на захист прав осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, з метою унеможливлення накладення на них надмірного адміністративного стягнення.

Як було встановлено в судовому засіданні, після доставки позивача 07.03.2023 до Краматорського РТЦК та СП відносно нього було складено три протоколи про адміністративне правопорушення: № 117 за ст. 210 ч. 2 КУпАП, № 118 за ст. 210 ч. 2 КУпАП, № 119 за ст. 210-1 ч. 2 КУпАП, розгляд яких призначено на 08.03.2023 року.

Після цього 08.03.2023 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки Краматорського РТЦК та СП Притковим В.О. було винесено три постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення: постанова № 117 (вих. 08.03.2023 № 01/2433) за ч. 2 ст. 210 КУпАП, якою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.; постанова № 118 (вих. 08.03.2023 № 01/2434) за ч. 2 ст. 210 КУпАП, якою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.; постанова № 119 (вих. 08.03.2023 № 01/2435) за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, якою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Суд вважає, що оскільки протоколи про адміністративні правопорушення відносно позивача були складені в один день, стосуються правопорушень в одній сфері, розглядалися одночасно однією посадовою особою, про що свідчить дата винесення постанов та їх порядковий номер, то винесення окремої постанови № 119 про накладення на позивача адміністративного стягнення є протиправним.

Після накладення на позивача 08.03.2023 року постановами № 117 та № 118 адміністративного стягнення у виді штрафу на загальну суму 3400 грн., законних підстав для накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. у відповідача не було, оскільки санкція ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 3400 до 5100 грн.

На переконання суду, одночасне окреме накладення на правопорушника адміністративних стягнень за кожне з правопорушень однією посадовою особою одного державного органу порушує відповідні гарантії, свідчить про недотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, накладення на неї надмірного тягара по сплаті декількох штрафів замість одного в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У даному випадку відповідач при виявленні двох і більше правопорушень, справи про які розглядалися одночасно, повинен був накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Отже, відповідачем було порушено порядок накладення адміністративного стягнення на позивача, що є самостійною і достатньою підставою для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № 119 від 08.03.2023 року.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки на цей час двомісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений статтею 38 КУпАП, закінчився, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 210-1 КУпАП необхідно закрити.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки Краматорського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України Приткова Володимира Олексійовича № 119 від 08 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 210-1 КУпАП закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний у нарадчій кімнаті 24 травня 2023 року.

Суддя Наталія Марченко