Справа № 240/9695/23
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/9695/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом керівника Житомирської обласної прокуратури Білошицького Олександра Васильовича до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся керівник Житомирської обласної прокуратури Білошицький Олександр Васильович із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. від 15.03.2023 винесену у виконавчому провадженні №71154862 про накладення штрафу на Житомирську обласну прокуратуру в розмірі 5100 гривень.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує протиправністю вказаної постанови державного виконавця, оскільки при винесенні такої державний виконавець діяв з порушенням Закону України "Про виконавче провадження", вийшов за межі нормативно визначених повноважень та прийняв протиправне рішення, яке очевидним чином порушує майнові права Житомирської обласної прокуратури.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду 23.05.2023 без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.05.2023 від представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Наголошує, що у визначений Законом строк, Житомирською обласною прокуратурою рішення суду, прийнятого у справі № 240/39641/21, у спосіб та порядок визначений виконавчим документом не виконано, а також не повідомлено державного виконавця щодо поважності причин такого невиконання.

Разом із відзивом на позов від представника відповідача надійшло до суду клопотання про залучення третьої особи, на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, яке ухвалою суду від 17.05.2023 задоволено, залучено до участі у справі ОСОБА_1 , встановлено йому строк для подачі пояснення на позовну заяву впродовж трьох днів з дня вручення ухвали.

На момент прийняття судом рішення у даній справі від третьої особи пояснень на позовну заяву до суду не надходило.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі № 240/39641/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними та скасувано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на праві місцевих) № 142 від 13.09.2021 "Про неуспішне проходження прокурором атестації". Визнано протиправними та скасувано наказ керівника Житомирської обласної прокуратури №472-к від 20.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області та органів Житомирської обласної прокуратури .

Поновлено ОСОБА_1 у Бердичівській окружній прокуратурі Житомирської області на посаді рівнозначній посаді заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області та органів Житомирської обласної прокуратури, з 22.10.2021. Стягнуто з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 22.10.2021 по 13.09.2022 у розмірі 87064,20 грн. (вісімдесят сім тисяч шістдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 апеляційні скарги Житомирської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року - без змін.

09.02.2023 Житомирським окружним судом видано виконавчі листи №6387/2023, №6388/2023.

Так, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.03.2023 відкрито виконавче провадження №71154862 на підставі виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду №240/39641/21 від 09.02.2023 про поновлення ОСОБА_1 у Бердичівській окружній прокуратурі Житомирської області на посаді рівнозначній посаді заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області та органів Житомирської обласної прокуратури, з 22.10.2021 та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 3-х робочих днів.

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

13.03.2023 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов лист №07-126-вих23, в якому повідомлено про виконання рішення суду та додано копію наказу від 25.10.2022 за № 208/к про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області.

Постановою від 15.03.2023 у виконавчому провадженні №71154862 накладено штраф на стягувача в розмірі 5100 гривень у зв`язку з невиконанням рішення суду.

Не погоджуючись з постановою від 15.03.2023 про накладення штрафу, вважаючи її протиправною, позаяк відповідачем не враховано вжиття боржником заходів з метою виконання рішення суду, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до положень статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частиною 2 статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч.3 ст.14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 4 статті 372 КАС України визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 цієї статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

У ході судового розгляду спірних відносин встановлено, що державним виконавцем винесено оскаржувану постанову з підстав невиконання без поважних причин судового рішення.

Як встановлено судом, позивач обґрунтовуючи позов стверджує, що з метою належного виконання вищезгаданого виконавчого документу, листом Житомирської окружної прокуратури від 13.03.2023 №07-126-вих23, повідомлено державну виконавчу службу, що на виконання рішення суду від 13.09.2022 у справі №240/5971/21, наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 25.10.2022 №208к скасовано наказ обласної покуратури від 20.10.2021 №472к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області та органів Житомирської обласної прокуратури і поновлено його на зазначеній посаді з 22.10.2021. До вказаного листа також долучено копію наказу від 25.10.2022 №208к.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2919 № 113-1 (далі - Закон №113-ІХ) запроваджено реформування системи органів прокуратури.

За приписами пункту 7 розділу 1 Закону № 113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації.

На виконання пункту 10 Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221 ОСОБА_1 09.10.2019 Генеральному прокурору подано заяву встановленої форми про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

Обов`язковою умовою для призначення прокурорів до окружних прокуратур є успішне проходження ними атестації та надання їх згоди на призначення.

Пунктом 7 розділу 1 Закон № 113-ІХ (в редакції Закону № 1554-IX від 15.06.2021) визначено, що Положення щодо проходження атестації, передбаченої цим розділом, поширюються на прокурорів органів прокуратури, які звільнені з органів прокуратури у зв`язку з настанням підстав, передбачених підпунктами 1 і 2 пункту 19 цього розділу, щодо яких набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді прокурора у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, у тому числі у разі прийняття судом рішення про поновлення на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах.

На виконання вищезазначеної вимоги ОСОБА_1 було включено у графік складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, який він 09.01.2023 успішно склав.

У подальшому ОСОБА_1 успішно виконав практичне завдання та пройшов співбесіду і Чотирнадцята кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийняла рішення від 15 березня 2023 року № 1 про успішне проходження ним атестації.

Успішно завершивши проходження атестації ОСОБА_1 22.03.2023 подав заяву керівнику Житомирської обласної прокуратури про переведення його на посаду прокурора Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області.

Наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 22.03.2023 №54к ОСОБА_1 за його згодою переведено на посаду прокурора Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача, що причини невиконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі є поважними, оскільки вони свідчать про наявність обставин, що унеможливлюють виконання такого рішення у строки, визначені статтею 65 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем перед винесенням оскаржуваної постанови про накладення штрафу було здійснено належну перевірку виконання боржником судового рішення у виконавчому провадженні №71154862, як цього вимагає стаття 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Державний виконавець встановив факт невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі № 240/39641/21 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді протягом трьох робочих днів за самим змістом листа представника Житомирської обласно прокуратури від 13.03.2023 за №07-126 віх-23, якому повідомлено про виконання рішення суду, до якого додано копію наказу від 25.10.2022 за №208к про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області, що свідчить про недотримання державним виконавцем порядку проведення перевірки виконання рішення суду, що підлягає негайному виконанню.

Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 по справі №537/3986/16-а.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення штрафу від 15.03.2023 у виконавчому провадженні ВП № 71154862 винесена передчасно, без з`ясування державним виконавцем причин, що вплинули на неможливість виконання боржником рішення суду, необгрунтовано, а тому є протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов керівника Житомирської обласної прокуратури Білошицького Олександра Васильовича (вул.Святослава Ріхтера,11, м.Житомир, 10008, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул.Городецького,13, м.Київ 01001, ), третя особа - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є від 15.03.2023 винесену у виконавчому провадженні №71154862 про накладання штрафу на Житомирську обласну прокуратуру в розмірі 5100 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва