Справа № 160/13564/22
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/13564/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 ( суддя першої інстанції Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №160/13564/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 31.12.2021 року №141-с начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Сліс Андрія Сергійовича; стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Позивач зазначає, що під час його незаконного звільнення стало відомо про застосування до нього дисциплінарного стягнення та оголошено догану. Позивач зазначає, що спірний наказ він не отримував та не має доступу до електронної адреси, на яку було направлено вказаний наказ. Позивач звертає увагу, що підставою для відкриття дисциплінарної справи була доповідна записка начальника управління супроводження судових справ, з якої вбачалось, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/5789/20 отримано ОСОБА_2 , при цьому у системі управління документами дане судове рішення відсутнє, крім того до вказаного управління дане судове рішення не передавалося, у зв`язку з чим ГУ ДПС у Дніпропетровській області не подало апеляційну скаргу на вказане судове рішення. Позивачем подавались пояснення до дисциплінарної комісії щодо відсутності в управлінні вказаного судового рішення, що фактично унеможливлює його провину в неоскарженні вказаного судового рішення. Крім цього позивач зауважує, що питання оскарження вказаного судового рішення виносилось на засідання комісії з питань доцільності подальшого оскаржень рішень судів, прийнятих не на користь органів ДПС, яка не вчинила будь-яких дій та не прийняла жодного рішення щодо оскарження вказаного судового рішення. Підсумовуючи позивач зауважив, що на підставі вищевикладеного можна дійти висновку про відсутність в діях позивача порушень, в свою чергу, вказані порушення були допущені керівництвом управління. Також позивач зазначає, що йому завдано моральних страждань, які позивач оцінює в розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

З апеляційною скаргою звернувся позивач, посилаючись на обставини викладені в обґрунтування позову зазначає, що спірний наказ є неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушень позивачем своїх посадових обов`язків.

За результатом апеляційного перегляду справи просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким задовольнити позов в повному обсязі.

У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, ОСОБА_1 з 23.02.2021 року переведено на посаду начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

01.11.2021 року начальником управління супроводження судових справ М. Обертовичем складено доповідну записку на ім`я в.о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з якої вбачається, що рішення ДОАС від 30.09.2020 року у справі №160/5789/20 станом на 16.08.2021 року на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області не надійшло. 17.08.2021 року державний інспектор відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Ферофонтов Ю.В. звернувся 17.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для отримання копії вказаного судового рішення, проте вказане судове рішення було вже отримано представником ГУ ДПС у Дніпропетровській області 13.10.2020 року Янкілевич Є.В., яка працює у відділі організації документування і роботи з документами організаційно-розпорядчого управління ГУ ДПС. 22.10.2021 року А. Слісом винесено питання щодо оскарження вказаного судового рішення на засідання комісії з питань доцільності подальшого оскаржень рішень судів, прийнятих не на користь органів ДПС. В зв`язку з пропуском строку на оскарження вказаного судового рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області не було подану апеляційну скаргу. У вказані доповідній записці запропоновано порушити дисциплінарне провадження, зокрема, відносно начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ А. Сліса.

03.11.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ №93-с, яким, зокрема, порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ А. Сліса.

30.12.2021 року дисциплінарною комісією складено подання №953/04-36-05-23, яким рекомендовано застосувати до ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Вказане подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 допущено неналежний контроль за діями працівників відділу стосовно отримання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 року у справі №160/5789/20 за період з 11.06.2021 року по 17.08.2021 року та нездійснення всіх належних дій щодо його апеляційного оскарження, в порушення положень наказу ДПС України від 21.12.2020№ 742 «Про організацію роботи органів ДПС під час підготовки та супроводження справ у судах та ведення претензійної роботи».

31.12.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ №141-с, яким застосовано дисциплінарне стягнення та оголошено догану начальнику відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Слісу А. за неналежне виконання посадових обв`язків.

З урахуванням викладеного позивач вважає, що невчинення вказаних дій не утворює складу дисциплінарного проступку, за який до нього застосоване дисциплінарне стягнення та звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів..

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що основним посадовим обов`язком позивача як начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ є, зокрема, організація та координація роботи відділу та методичне керівництво за підлеглими працівниками при супроводженні в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість.

В даному випадку у позивача був обов`язок неопосередкованого керівництва за підлеглими при супроводженні адміністративної справи №160/5789/20 в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, в тому числі щодо отримання копії рішення суду, винесеного в рамках даної адміністративної справи, та складання та направлення апеляційних/касаційних скарг у разі визнання доцільним подальшого оскарження судового рішення.

Матеріалами службового розслідування встановлено факт не отримання працівниками відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ копії даного судового рішення в період з 11.06.2021 року по 17.08.2021 року. Позивач не заперечував факт не отримання копії вказаного рішення суду першої інстанції, дійшов висновку, що наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.12.2021 року №141-с, прийнятий на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення, для прийняття такого рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

В даній справі, необхідно з`ясувати, чи були дії відповідача здійснені в межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням установленої процедури, а також, чи було його рішення прийнято на законних підставах.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.2.2.5 п.2.2 розділу 2 Положення про відділ супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області основними завданнями і функціями відділу є представництво інтересів у судах, а саме - представництво в установленому законодавством порядку інтересів ДПС, ГУ ДПС, його посадових осіб у судах та інших органах під час розгляду спорів про скасування податкових повідомлень-рішень про визначення сум податкових (грошових) зобов`язань, зменшення (збільшення) бюджетного відшкодування або відмову у бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення сум податку на додану вартість, винесених за результатами проведення камеральних перевірок, відшкодування податку на додану вартість, визнання протиправними та скасування рішень Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.

Згідно п.2.7, 2.8 Порядку організації роботи органів ДПС під час підготовки та супроводження справ у судах та ведення претензійної роботи, затвердженого наказом ДПС України №742 від 21.12.2020 року, у межах здійснення процедур представництва інтересів органів ДПС у судах керівники підрозділів, відповідальних за супроводження справ у судах органів ДПС, у межах компетенції зобов`язані забезпечити:

- всебічне дотримання закону, етики працівника органу ДПС, функціональних повноважень органів ДПС, визначених у Податковому кодексі України, Положенні про ДПС, Положенні про підрозділ, відповідальний за супроводження справ у судах, тощо;

- вжиття заходів, передбачених процесуальним законодавством, для належного захисту інтересів органу ДПС;

- своєчасне направлення до суду процесуальних документів та інших матеріалів, оформлених згідно з вимогами законодавства, які витребовуються судом та/або є необхідними для обґрунтування законності позиції відповідного органу ДПС;

- участь фахівців підрозділів супроводження справ у судах у судових засіданнях, крім випадків, передбачених цим Порядком;

- оскарження рішень судів, винесених не на користь органів ДПС, крім випадків, передбачених цим Порядком та процесуальним законодавством;

- вжиття заходів щодо своєчасного (у межах бюджетного року) повернення судового збору у випадках, передбачених статтею 7 Закону України «Про судовий збір»;

- здійснення постійного моніторингу результатів супроводження справ у судах за участі органів ДПС, узагальнення судової практики;

- здійснення інформаційного супроводження правової роботи в органах ДПС за допомогою підсистеми АІС «Суди» ITC «Податковий блок».

Керівники підрозділів, відповідальних за супроводження справ, здійснюють контроль за якістю, обґрунтованістю та своєчасністю складання та направлення апеляційних/касаційних скарг у разі визнання відповідно до Розділу III цього Порядку доцільним подальшого оскарження судового рішення, у тому числі забезпечують:

- погодження апеляційних скарг в актуальних та резонансних справах керівниками несамостійних структурних підрозділів, відповідальних за супроводження справ;

- погодження касаційних скарг в актуальних та резонансних справах керівником підрозділу, відповідального за супроводження справ.

З посадової інструкції державного службовця посади начальник відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ, затвердженої наказом начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.05.2021 року, вбачається, зокрема, що основним посадовим обов`язком начальника відділу є організація, спрямування, координація роботи відділу та методичне керівництво за підлеглими працівниками при супроводженні в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість.

Визначення пріоритетів роботи відділу та шляхи виконання покладених на нього завдань. Надання обов`язкових до виконання доручень працівникам відділу з питань, що належать до функціональних повноважень діяльності відділу, контроль за їх виконанням.

Таким чином, основним посадовим обов`язком позивача як начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ є, зокрема, організація та координація роботи відділу та методичне керівництво за підлеглими працівниками при супроводженні в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ службової дисципліни. Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. З метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, установлення ступеня вини особи, яка його вчинила, проводиться службове розслідування.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про державну службу», державний службовець повинен сумлінно виконувати свої службові обов`язки, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування, не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.64 Закону України «Про державну службу», за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених вказаним Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому вказаним Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

За змістом ч.1 ст.65 Закону України «Про державну службу», підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених вказаним Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками, відповідно до п. 5 ч. 2 цієї ж статті, є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Статтею 66 Закону №889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (частина1).

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (частина 7).

Таким чином, у разі вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого п.5 ч.2 ст. 65 Закону №889-VIII, а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, до нього може бути застосований такий вид дисциплінарного стягнення як догана.

Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону України ,,Про державну службу" державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України ,,Про державну службу" дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач з 22.12.2020 року по 22.02.2021 року працював на посаді заступника начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

З 23.02.2021 року позивач переведений на посаду начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (т.1 ас187,188).

Суб`єктом призначення позивача на посаду начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області начальником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Сліса Андрія шляхом прийняття наказу від 03.11.2021 року №93-с (т.1 с194).

З наведеного слідує, що дисциплінарне провадження стосовно позивача було порушене після його переведення на нову посаду.

Проте, обставини на які посилається начальник управління супроводження судових справ Обертович М., стосувалися дій позивача за вересень 2020 року, коли останній перебував на посаді заступника начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Крім наведених обставин, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно о п.1 постанови Кабінету Міністрів України ,,Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 року № 893 вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком.

Пунктом 2 вказаної вище постанови № 893 встановлено, зокрема, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 вказаної постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 такої постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 зазначеної постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій; права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 вказаної постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

До переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються як відокремлені підрозділи Державної податкової служби, згідно з додатком до наказу Державної податкової служби ,,Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 № 529, в т.ч. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (), яке є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () (т.1 ас189).

У зв`язку з наведеним, позивач з 22.121.2020 року призначений в порядку переведення на посаду заступника начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області новоствореного Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () (т.1 ас189).

З урахуванням наведених вище обставин справи та нормативно-правового регулювання спірних відносин, колегія суддів зазначає, що призначення позивача в порядку переведення на нову посаду в новоствореному державному органі з одночасним звільненням його з попередньої посади, унеможливлює притягнення його до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, на попередній посаді (у структурному підрозділі Головного управління ДПС у Дніпропетровської області ().

Поряд з цим, апеляційний суд не надає оцінки суті порушенням, викладеним у наказі з огляду на наведені вище висновки щодо його протиправності.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним позовній заяві, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції на які під час розгляду справи не було звернуто уваги.

Щодо стягнення з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 23 Цивільного кодексу України).

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17. Зокрема, Верховний Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Таким чином, сам факт порушення прав особи ще не свідчить про заподіяння їй моральної шкоди, оскільки така шкода повинна мати певний прояв у вигляді фізичних та/або душевних страждань, приниженні честі і гідності тощо, і наявність таких обставин повинна довести особа, яка вважає, що їй заподіяно моральну шкоду.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Позивачем не зазначено, в чому виявилися його страждання та приниження з боку органу державної влади або його посадових осіб, негативні наслідки, яких він зазнав через дії відповідача, відсутні докази на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та негативними наслідками, які, як стверджує позивач, зазнав, разом з тим, таких не довів, а тому доводи позивача не можуть підтверджувати заподіяння моральної шкоди відповідачем.

Таким чином, з врахуванням вищенаведених мотивів, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача (апелянта) щодо стягнення з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції помилково встановив фактичні обставини справи, допустив порушення норм матеріального права, рішення суду в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Ч.6 ст.139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 793,92 грн, крім того, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір у розмірі 1191,00 грн.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в розмірі 1984,92 грн.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 325, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 в адміністративній справі №160/13564/22 скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 31.12.2021 року №141-с начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Сліс Андрія Сергійовича.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , сплаченого судового збору в розмірі 1984,92 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 19 травня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва