Справа № 334/2211/23
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 26.04.2023
Справа № 334/2211/23
Провадження № 2-а/334/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., за участі в представника позивача адвоката Рошиян І.В., представника відповідача Гончарової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Тимощук Андрій Миколайович, про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Тимощук А.М., про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА 00006113 від 07 березня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог вказує, що згідно оскаржуваної постанови 11.02.2023 об 13 год. 11 хв. за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.460, днз НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,183% (0,596 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень. Вважає постанову протиправною та просить скасувати з наступних підстав.

На підставі товарно-транспортної накладної № від 10 лютого 2023 року, вказаним вище транспортним засобом, здійснювалось перевезення ТОВ «НС Логістик», водій ОСОБА_2 . Вага транспортного засобу 16,220т, вага вантажу - 23,520т, брутто - 39,740т.

Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для встановлення належного суб`єкта адміністративного проступку передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП на час вчинення адміністративного правопорушення.

Перевізником значиться юридична особа, яка не є суб`єктом відповідальності за статтею 132-1 КУпАП. Юридичні особи притягаються до відповідальності за виявлені порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху шляхом застосування адміністративно-господарських штрафів, порядок накладання та розмір яких визначено Законом України «Про автомобільний транспорт».

Посадовою особою відповідача не встановлено фактів прийняття до перевезення додаткового вантажу, після оформлення ТТН, яке б вплинуло на загальну вагу транспортного засобу. Транспортний засіб у дорозі для довантаження не зупинявся.

В свою чергу, внесення до ТТН відомостей щодо маси або габаритів вантажу, перевищення нормативних параметрів ваги вантажу утворюють окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 132-2 КУпАП.

Крім цього, перевезення вказаного вантажу здійснювалось за маршрутом, на якому встановлено 6 (шість) пунктів автоматичного зважування, на п`яти із шести пунктів автоматичного зважування, при цьому, як до так і після WIM78, перевищення вагових параметрів в автоматичному режимі не зафіксовано.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (далі Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Розділу II Інструкції, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно Додатку № 1 Інструкції.

Всупереч вимогам закону, відповідачем не надано документів, які б містили інформацію про зважування транспортного засобу визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування.

Всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваній постанові не міститься наступна інформація:

- дата і час фіксації здійснення вимірювання,

- смуга руху,

- напрямок руху,

- максимальне дозволене навантаження на вісь;

- категорія транспортною засобу,

- тип транспортного засобу,

- повна маса транспортного засобу,

- ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей),

- фактична міжосьова відстань,

- фактична шинність (кількість коліс) на вісі), а також

- допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Зважаючи на відсутність в оскаржуваній постанові вищезгаданої інформації, визначеної Інструкцією, вважає, що твердження про перевищення навантаження на одинарну вісь вказаного транспортного засобу є передчасними.

При цьому, вважає, що не можуть бути прийняті до уваги «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення», оскільки про них відсутнє згадування у змісті оскаржуваної Постанови, вони не зазначені в якості доказу, відсутнє посилання, що вони є додатком до оскаржуваної Постанови.

У відповідності до пункту 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 8 Розділу II Інструкції, винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 3 Розділу IV Інструкції, винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

За таких обставин позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи та її винесенні не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Просить врахувати при вирішенні справи, що 26 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 (ЄДРСР № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченні^ статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на які ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на я посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до норм КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії и покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на ті докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача де адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Також позивач посилається на частину 2 статті 6 КАС України, згідно якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Крім цього, у пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини, у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012, Суд зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи та її винесенні не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00006113 від 07 березня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті надав відзив на позовну заяву, вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, в обґрунтування чого посилається на таке.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені 22.5 ПДР України, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (надалі - Правила № 30).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 25 Правил № 30 встановлено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно пункту 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно статті 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174).

Система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки па автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Зокрема, згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі - ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі - Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядок 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з виданою тимчасового реєстраційного талона.

Низка відомостей, які обов`язково опрацьовуються під час винесення постанови про адміністративне правопорушення стосуються особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Шляхом отримання інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що власником транспортного DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відтак, постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00006113 від 07.03.2023 правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення частини другої статті 132- 1 КУпАП.

Оскаржувана постанова відповідає додатку 1 Інструкції № 512 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022), за своїм змістом та формою повністю відповідає вимогам зазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП є, автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Із матеріалів, долучених до відзиву, вбачається, що порушення стосуються саме нормативних вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм. Вказані відомості містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем, які використовувались Відповідачем при розгляді справи про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, на виконання вимог статті 19 Конституції України, статей 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, вирішити питання щодо судових витрат.

Представник відповідача просив відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на встановлений порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Тимощуком А.М. було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00006113.

Відповідно до постанови, було встановлено, що 11.02.2023 о 13 год. 11 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.460, днз НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,183% (0,596 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Постанова підписана кваліфікованим електронним підписом (КЕП) ОСОБА_3 .

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Щодо обставин події судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF FT XF 105.460, днз НОМЕР_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснювалось відносно ОСОБА_1 , як особи яка згідно ст.14-3 КУпАП несе відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Так, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

На підставі товарно-транспортної накладної (ТТН) № від 10 лютого 2023 року, вказаним вище транспортним засобом DAF FT XF 105.460, днз НОМЕР_1 , здійснювалось перевезення Товариством з обмеженою відповідальністю «НС Логістик», , водій ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 .

За цією ТТН було здійснене вантажне перевезення за маршрутом Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Матросова, 22 - Одеська область, Біляївський район, ст. Усатове, вул. Залізничників, 14. Вага транспортного засобу 16,220т, вага вантажу - 23,520т, брутто - 39,740т.

Згідно наданого позивачем GPS-трекінгу, перевезення вказаного вантажу здійснювалось за вказаним маршрутом, на якому встановлено 6 пунктів автоматичного зважування (пункт автоматичного зважування Н-08 Бориспіль - Маріуполь, км 468+739м (WIM15), пункт автоматичного зважування Н-08 Бориспіль - Маріуполь, км 429+585м (WIM43), пункт автоматичного зважування М-30 Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине, км 949+608м (WIM20), пункт автоматичного зважування Н-11 Дніпро - Миколаїв, км 76+702м (WIM78), пункт автоматичного зважування Н-11 Дніпро - Миколаїв, км 144+505м (WIM45), пункт автоматичного зважування М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, км 56+577м (WIM40)).

На пункті автоматичного зважування Н-11 Дніпро - Миколаїв, км 76+702м (WIM78) було зафіксовано в автоматичному режимі перевищення вагових параметрів, за наслідком чого компетентною особою було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00006113.

Доводи відповідача щодо відсутності перевищення вагових параметрів при зважуванні на інших пунктах автоматичного зважування відповідачем не спростовується.

Згідно оскаржуваної постанови, вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35 зав. №16, який пройшов повірку у встановленому законодавством порядку, що підтверджується сертифікатом відповідності UA.TR.113-0619/11F-22 до 26.12.2023, сертифікатом перевірки типу від 13.04.2021, експертним висновком від 29.12.2020.

Механізм фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі здійснювався відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174).

Порядком № 1174 передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП є автоматично зафіксовані показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оскаржувана постанова містить результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, фотозображення спереду транспортного засобу та посилання на ідентифікатор доступу для ознайомлення з зображеннями транспортного засобу в момент правопорушення, фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3790 мм, 2-3: 5810 мм; 3-4: 1310 мм; 4-5: 1310мм; навантаження на вісь 1 - 7900 кг, 2 - 14400 кг, 3 - 6550 кг, 4 - 6100 кг, 5 - 6350 кг; загальна маса - 41300 кг.; виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу навантаження на одну вісь 12096 кг; наведена формула розрахунку. Віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій не наведено.

Інформаційна картка габаритно-вагового контролю містить фіксацію державних номерних знаків, відомості щодо транспортного засобу DAF FT XF 105.460, днз НОМЕР_1 та його власника, загальної ваги, навантаження на одиночні осі та на строєну вісь. Визначено тип ТЗ з напівпричепом 40 тон. Відомості щодо напівпричепа, фіксація загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей), як це передбачено Порядком №1174, відсутні.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за ч.2 ст. 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Згідно п. 22.1 ПДР України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пункт 22.5 ПДР України встановлює, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують зазначені розміри: а) зовнішніх габаритів, б) фактичної маси, в) навантаження на вісь.

З аналізу ч. 2 ст. 132-1 КУпАП вбачається, що диспозиція даної норми є бланкетною, тобто такою, де закріплюються лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення конкретних ознак слід звертатись до положень іншого нормативного акта; бланкетна диспозиція містить правила поведінки в найзагальнішій формі, відсилаючи суб`єкта реалізації до інших правових норм, тому посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим. За відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки та порушене особою, відповідальність не настає, оскільки неможливо встановити наявність однієї з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення - об`єктивної сторони.

Оскаржувана постанова містить вказівку на порушення пункту 22.5 ПДР України в цілому, при цьому викладена суть правопорушення не містить відомостей щодо перевищення зовнішніх габаритів та фактичної маси.

З викладеної у постанові суті правопорушення вбачається, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,183% (0,596 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Згідно п.п. в) пункту 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують навантаження на вісь, зокрема, на одинарну вісь - 11,5 тон для автомобільних дорігдержавного значення, 7 тон для автомобільних доріг місцевого значення. Також встановлено відповідні параметри на здвоєні, строєні осі (в залежності від відстані між осями, в тому числі за наявності спарених коліс).

Також пункт 22.5 ПДР України встановлює, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Отже, законом встановлені умови, за яких допускається рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені п. 22.5 ПДР, незалежно від типу вантажу подільний/неподільний, та заборону такого руху у разі перевезення подільних вантажів.

Всупереч наведеному, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо типу транспортного засобу, типу вантажу, що свідчить про те, що у ній не викладено усіх обставин, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Інструкція №512 визначає перелік інформаційних даних, які повинні міститися у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, в тому числі опис обставин, установлених під час розгляду справи. При цьому, опис обставин, установлених під час розгляду справи, має включати їх достатню кількість для ідентифікації суб`єктного та об`єктного складу правопорушення.

За таких обставин, оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи та її винесенні не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи те, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не в повній мірі з`ясував обставини у відповідності до ст. 280 КУпАП, постанова, що оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом не відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та не містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії АА № 00006113 від 07.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак, сплачена позивачем сума судового збору при зверненні до суду з даним позовом підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 250, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АА № 00006113 від 07.03.2023, прийняту головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Тимощуком Андрієм Миколайовичем, по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення повного рішення суду 01.05.2023.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті: , адреса: 01135 м. Київ, пр. Перемоги, 14.

Суддя: Турбіна Т. Ф.