Справа № 357/2265/23
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/2265/23 Суддя першої інстанції: Бондаренко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі - Масловській К.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області на проголошене у відкритому судовому засіданні рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2023 року, повний текст якого складено 06 квітня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області (далі - Відповідач, Виконавчий комітет) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.02.2023 №20 і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2023 позов задоволено частково - скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради №20 від 01.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 13600 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не було належним чином повідомлено Позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні обов`язкові відомості, а ТОВ «Сільпо-Фуд» відноситься до кафе, що дозволяє здійснювати реалізацію алкогольних напоїв до 22 годин 00 хвилин, а не до 19 години 00 хвилин, як помилково вважає Виконавчий комітет.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд зазначив, що приписи ст. 286 КАС України не передбачають можливості ухвалення рішення про визнання протиправною чи незаконною постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, судом безпідставно визнано обов`язковими відомості протоколу про адміністративне правопорушення, які законодавством не передбачені, по-друге, факт перебування у трудових відносинах з ТОВ «Сільпо-Фуд» ОСОБА_1 не заперечувався, по-третє, фотографія столика та стільців не підтверджує їх розміщення у магазині, оскільки з відеозапису вбачається, що останні у приміщенні відсутні, по-четверте, судом не встановлено, чим каса-кафе відрізняється від інших кас супермаркету, по-п`яте, Позивачем не надано доказів реєстрації ТОВ «Сільпо-Фуд» як суб`єкта ресторанного господарства.

Після усунення визначених в ухвалі від 13.04.2023 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 12.05.2023.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, судом правильно встановлено факт неповідомлення Позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, по-друге, суд обґрунтовано вказав на розміщення у приміщенні магазину столику та стільців для споживання їжі, по-третє, у протоколі обов`язково мають бути зазначені відомості про свідків, по-четверте, належність ТОВ «Сільпо-Фуд» до закладів громадського харчування не заперечується й Виконавчим комітетом.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2023 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.05.2023.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, то судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги Виконавчого комітету.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, виходячи з такого.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює на посаді касира центральної каси відділу «каса» магазину №70 ТОВ «Сільпо-Фуд» у м. Білій Церкві по вул. Сквирське шосе, 230, що підтверджується копією наказу №115/МЦ70к/тр від 23.12.2022 (а.с. 19, 66).

18.01.2023 інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» Соловйовим Богданом Сергійовичем відносно ОСОБА_1 було складено протокол №18/23 про адміністративне правопорушення за ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 9-10, 54-55, 101).

Із змісту цього протоколу вбачається, що 18.01.2023 о 19:54 інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» Соловйовим Б.Г. у м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе, 230, в супермаркеті «Сільпо» було виявлено, що ОСОБА_1 здійснила продаж пляшки вина марки «BOLGRAD», напівсолодке біле, об`ємом 1,5 літра, ціною 134 гривні, вміст спирту 9-13 %, у заборонений час доби, чим порушила вимоги п. 1.2. рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22.06.2022, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

01.02.2023 адміністративною комісією Виконавчого комітету прийнято постанову №20 про накладення адміністративного стягнення (а.с. 11, 56), якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена ч. 2 ст. 156 КпАП України, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13 600 грн.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 7, 9, 10, 33, 156, 213, 218, 245, 251, 277, 277-2, 278, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), ст. ст. 1, 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон), Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 №219 (далі - Правила №219), суд першої інстанції прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на порушення порядку і процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження факту його вчинення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 9 ст. 15-3 Закону сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Пунктом 1 рішення Виконавчого комітету від 22.06.2022 №376 «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Білоцерківської міської територіальної громади» приписано з 23.06.2022, враховуючи письмове погодження Білоцерківської районної військової адміністрації, на території Білоцерківської міської територіальної громади торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, здійснювати виключно із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій; в торгівельних мережах (магазинах) з 11 годин 00 хвилин до 19 годин 00 хвилин; в закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, з 11 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин (а.с. 105).

Отже, станом на 18.01.2023 на території Білоцерківської міської територіальної громади діяла заборона здійснювати реалізацію, зокрема, алкогольних напоїв з 19 години 01 хвилини до 10 годин 59 хвилин у торгівельних мережах (магазинах) та з 22 години 01 хвилини до 10 години 59 хвилин у закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Порушення указаних обмежень тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 156 КпАП України.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 , касиром магазину «Сільпо», 18.01.2023 о 19 годині 54 хвилин здійснено продаж пляшки вина. При цьому, на переконання Відповідача, така реалізація здійснена Позивачем саме як продавцем магазину «Сільпо», а не кафе, що у ньому розташоване.

Разом з тим, адміністративною комісією Виконавчого комітету не було враховано, що пунктом 1.5 Правил №219 передбачено, що заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).

При цьому згідно абз. 2 п. 3.5 указаних Правил під час обслуговування в закладах (підприємствах) ресторанного господарства за бажанням споживачів кулінарна продукція та закупні товари, у тому числі алкогольні напої, можуть бути продані на винос у відповідній упаковці.

Згідно фіскального чеку від 18.01.2023 №28/2039/338 (а.с. 70) реалізація алкогольних напоїв здійснювалася кафе ТОВ «Сільпо-Фуд». Згідно витягу №5344 з реєстру платників єдиного податку видами діяльності ТОВ «Сільпо-Фуд» є, зокрема, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, обслуговування напоями (а.с. 74-75).

Крім того, підприємству видано Головним управлінням ДПС у Київській області ліцензію №2204618 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за місцем здійснення торгівлі: АДРЕСА_1 , кафе, що діє з 18.10.2022 до 18.10.2023 (а.с. 67-68). При цьому згідно додатку до вказаної ліцензії за вказаною адресою місця торгівлі (кафе) зареєстровано електронно-касовий апарат з фіскальним номером (а.с. 69), через який, як свідчать відомості фіскального чеку від 18.01.2023 №28/2039/338, й проводилася розрахункова операція з продажу, зокрема, пляшки вина.

Викладеним спростовується посилання Апелянта на те, що відсутні відмінності між касою кафе і касою магазину, оскільки реалізація алкогольних напоїв у роздріб може здійснюватися виключно через касовий апарат, визначений у додатку до відповідної ліцензії.

Твердження Відповідача в апеляційній скарзі про те, що всупереч вимог п. п. 1.4 та 1.7 Правил №219 на фасаді приміщення закладу не розміщено вивіски із зазначенням типу (класу), назви, найменування суб`єкта господарської діяльності, а також останній не зареєстрований в установленому чинним законодавством порядку, судовою колегією відхиляється, оскільки у межах спірних правовідносин не є предметом дослідження дотримання ТОВ «Сільпо-Фуд» всіх визначених у Правилах №219 вимог до закладу ресторанного господарства. До того ж у матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідні документи запитувалися як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Окремо судова колегія звертає увагу, що із змісту відеозапису, розміщеного на диску, який наданий до матеріалів справи (а.с. 106), вбачається, що під час реалізації алкогольного напою ОСОБА_1 звернула увагу інспектора з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» Соловйова Б.Г. на те, що на території магазину розміщений столик та стільці для споживання придбаної продукції, вказавши рукою на його місце розташування - за апаратом для приготування кафи. Наявність цих меблів у відповідному місці підтверджується й фотознімком (а.с. 24). Той факт, що останні відсутні на відеозаписі, на переконання судової колегії, не спростовує його розміщення на території магазину, оскільки особи, якими здійснювалася фіксація правопорушення, не вчиняли дій з перевірки обставин, на які вказувала ОСОБА_1 .

Викладене, на переконання судової колегії, свідчить, що реалізація Позивачем алкогольного напою у кафе, розташованому на території магазину «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд», о 19 годині 54 хвилині 18 січня 2023 року, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КпАП України, оскільки, як було встановлено раніше, рішенням Виконавчого комітету від 22.06.2022 №376 «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Білоцерківської міської територіальної громади» така реалізація дозволена у закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, з 11 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваної у цій справі постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення, як то передбачено п. 3 ч. 3 ст. 286 КпАП України.

Крім іншого, судова колегія звертає увагу, що санкція ч. 2 ст. 156 КпАП України передбачає можливість накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 33 КпАП України передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, адміністративна колегія Виконавчого комітету жодним чином не обґрунтувала необхідність застосування такої санкції саме в сумі 13 600 грн, тобто у максимально передбаченому ч. 2 ст. 156 КпАП України розмірі. При цьому аналіз змісту постанови від 01.02.2023 №20 не дає підстав стверджувати, що при її прийнятті враховувалися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.

У свою чергу щодо твердження Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення Відповідачем було порушено вимог ст. 277-2, 278 та 268 КпАП України, оскільки, як свідчать матеріали справи, повістка про розгляд справи була отримана Позивачем 06.02.2023 (а.с. 102, 112), тобто після прийняття 01.02.2023 оскаржуваної постанови, а не за три дні до розгляду справи, а відтак посадові особи Виконавчого комітету всупереч ст. 278 КпАП України не пересвідчилися у належному повідомленні ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, чим фактично позбавили останню користуватися правами, передбаченими ст. 268 КпАП України, колегія суддів вважає помилковим.

Із змісту доданої до апеляційної скарги роздруківки результатів поштового відправлення №089, яким направлялася на адресу ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що останнє вручено особисто 26.01.2023. Отже, використовуючи відомості АТ «Укрпошта», Виконавчий комітет мав об`єктивні підстави вважати Позивача належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, який відбувся 01.02.2023.

Відтак встановлене у ході судового розгляду справи фактичне отримання ОСОБА_1 згаданого поштового відправлення 06.02.2023 не може безумовно свідчити про порушення Виконавчим комітетом порядку повідомлення особи і процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, суд першої інстанції помилково вказав на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.01.2023 №18/23 не було зазначено інформації про вилучення пляшки вина марки «BOLGRAD», не вказано свідків, присутніх при його складанні, не залучено особу, котрій було продану алкогольний напій, а також не зазначено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, вимоги до змісту протоколу закріплені у ст. 256 КпАП України. При цьому нормами цієї статті передбачено, що прізвища, адреси свідків і потерпілих зазначаються лише за умови, якщо вони є. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення Виконавчим комітетом досліджувалися, зокрема, показання свідків. Факт відібрання показань у свідків не підтверджується й Позивачем.

Крім іншого, вимоги до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не передбачають зазначення у ньому відомостей про вилучення товару, за реалізацію якого особа притягується до адміністративної відповідальності, зазначення особи, якій було продано алкогольний напій (якщо така особа не належить до потерпілих), а також відомостей про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Не вимагають норми ст. 256 КпАП України обов`язкової фіксації у протоколі про адміністративне правопорушення місця роботи особи, щодо якої складається такий протокол. При цьому, як правильно зауважив Апелянта, обставини того, що ОСОБА_1 є працівником відділу «каса» ТОВ «Сільпо-Фуд», не є спірними.

Отже, висновки суду першої інстанції у відповідній частині є помилковими, на чому правильно наголосив Виконавчий комітет в апеляційній скарзі.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не у повній мірі правильно встановив всі обставини справи та зробив необґрунтовані висновки щодо окремих обставин, які не узгоджуються з нормативним регулюванням спірних правовідносин. Указане є підставою для зміни судового рішення у мотивувальній частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити у мотивувальній частині.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 271, 272, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2023 року - змінити у мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено 24 травня 2023 року.