Справа № 120/968/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 травня 2023 р. Справа № 120/968/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України (вул. Шолуденка, 27/6, м. Київ, 04116)

про: визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Командування Сил територіальної оброни Збройних Сил України (далі - відповідач) про визнання протиправним наказ відповідача від 12.04.2022 року №17-РС в частині щодо увільнення від займаної посади та призначення на посаду стрільця-помічника гранатометника гранатометного відділення гранатометного взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оброни « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України; зобов`язання відповідача скасувати наказ від 12.04.2022 року №17-РС в частині щодо увільнення позивача від займаної посади та призначення на посаду стрільця-помічника гранатометника гранатометного відділення гранатометного взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оброни « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України та поновити позивача на попередній посаді стрільця військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що був призваний на військову службу відповідно до наказу командира військової частина НОМЕР_4 (по особовому складу) від 26.02.2022 року №3 та зарахований до списків особового складу на посаду стрільця військової частини НОМЕР_3 . Відповідно до наказу командувача Сил територіальної оброни Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.04.2022 року №17-РС позивача увільнено від займаної посади 120 окремої бригади територіальної оброни Регіонального управління Сил територіальної оборони ЗСУ і призначено на рівнозначну посаду до НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оброни « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 12.04.2022 року №50 на підставі вищевказаного наказу позивача з 13.04.2022 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та направлено до військової частини НОМЕР_5 м. Дніпро 111 окремої бригади територіальної оброни Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України. Водночас, як зауважує позивач, під час призову на військову службу, він, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 ААВ №258879, був особою з інвалідністю 3-ї групи, однак надав свою згоду на призов за умови проходження військової служби за місцем проживання, а саме м. Вінниця відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Проте відповідач, згідно наказу від 12.04.2022 року №17-РС, здійснив переміщення позивача з однієї військової частини до іншої, що дислокується поза місцем проживання позивача. Вважаючи вказаний наказ протиправним та з метою поновлення на попередній посаді - стрільця військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 13.02.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій поданих до суду документів, а також клопотання про поновлення строку звернення до суду.

16.02.2023 року за вх. № 6851/23 позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої, зокрема, додано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 21.02.2023 року позивачеві поновлено строк звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження, а також визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 16.03.2023 року, однак правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 26.02.2022 року №3 позивач з 26.02.2022 приступив до виконання обов`язків за посадою стрілець.

Наказом командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.04.2022 року №17-РС позивача відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнено від займаної посади і призначено до 111 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України на рівнозначну посаду стрільця-помічника гранатометника.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 12.04.2022 року №50 позивача виключено зі списків військової частини НОМЕР_3 та направлено до військової частини НОМЕР_5 м. Дніпро 111 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 ААВ №258879 від 28.02.2022 року позивач є особою з інвалідністю 3-ї групи.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Ст. 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії Указу в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023) з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

При цьому, Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено проведення загальної мобілізації.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлені Законом України від 21.10.1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-XII).

У ст. 1 Закону № 3543-XII містяться визначення понять «мобілізація» та «особливий період», відповідно до яких:

- мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу; Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

За ч. 1, 2 ст. 4 Закону №3543-XII організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Ч. 5 ст. 4 Закону № 3543-XII регламентовано, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Ст. 22 Закону № 3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема ч. 1, 3, 5 вказаної статті передбачено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України №2232-XII від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу» (із змінами) (Закон №2232-XII.)

Ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XI визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що на підставі Указу Президента України Про введення воєнного стану від 24.02.2022 №64/2022 командиром військової частини НОМЕР_3 видано наказ від 26.02.2022 року №3, відповідно до якого позивач з 26.02.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою стрілець.

Наказом командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.04.2022 року №17-РС позивача відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнено від займаної посади і призначено до 111 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України на рівнозначну посаду стрільця-помічника гранатометника.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 12.04.2022 року №50 позивача виключено зі списків військової частини НОМЕР_3 та направлено до військової частини НОМЕР_5 м. Дніпро 111 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України.

Позивач не погоджується із наказом відповідача від 12.04.2022 року №17-РС та вказує, що під час призову на військову службу є особою з інвалідністю 3 групи та надав свою згоду на призов за умови проходження військової служби за місцем проживання відповідно до ст. 23 Закону №3543-XII, якою визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії), однак особи з інвалідністю у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

В контексті наведеного суд зауважує, що на момент призову позивача під час мобілізації та видання командиром військової частини НОМЕР_3 наказу від 26.02.2022 року №3, діяла редакція Закону № 3543-XII від 23.04.2021 року, абз. 3 ст. 23 якого був викладений наступним чином: «не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії)».

Тобто ст. 23 Закону №3543-XII, в редакції, що діяла на момент призову позивача, не містила приписів щодо неможливості призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного, що визнаний в установленому порядку особою з інвалідністю, та положень про те, що зазначені особи можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

Таким чином, суд доходить висновку, що призов позивача та зарахування його до списків військової частини НОМЕР_3 здійснено за загальними умовами, а вищевказані твердження позивача не знаходять свого відображення в нормах, чинних на момент його призову, тобто на момент виникнення спірних правовідносин.

Також суд критично оцінює доводи позивача стосовно то, що у його військовому квитку здійснено запис, в якому зазначено, що позивач є непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатний у військовий час, а відтак командуванню військової частини було відомо про стан здоров`я позивача та наявні підстави про відстрочку або можливість проходження військової служби за його згодою як особи з інвалідністю за місцем проживання.

Так, з копії військового квитка серії НОМЕР_6 вбачається, що згідно п. 13 13.01.2012 року медичною комісією при Вінницькому ОМВК позивач визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатний у військовий час за гр. І ст. 39б, 64в, 14в, 54б Розкладу хвороб.

Однак з даних записів неможливо виокремити конкретну підставу для відстрочки або ж визначити право позивача на проходження військової служби лише за його згодою саме за місцем проживання як особи з інвалідністю.

Крім того, суд зазначає, що Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Положенням № 1153/2008 визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Р. IV "Призначення на посади та звільнення з посад" Положення № 1153/2008 регламентовані питання призначання на посади, звільнення з посад, а також питання переміщення військовослужбовців по службі в межах однієї військової частини або різних військових частин, у тому числі в умовах особливого періоду та військового стану, граничні строки перебування на посадах, компетенція посадових осіб щодо видання відповідних наказів.

П. 82 Положення № 1153/2008 визначає підстави призначення військовослужбовців на посади:

1) на вищі посади - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

- у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

- у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);

- для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця;

- за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

- за сімейними обставинами - на особисте прохання;

- з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

- у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності;

- у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

- вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах;

- у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій;

- у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

3) на нижчі посади:

- у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

- за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

- з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

- за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;

- у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

- у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

- у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

- вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;

- за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;

5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;

6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;

7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;

8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;

9) у разі запровадження нового військового звання.

Відповідно до п. 112 Положення № 1153/2008 військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Як вбачається із п. 257 Положення № 1153/2008 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Таким чином, переміщення військовослужбовця на нове місце служби з однієї військової частини до іншої шляхом призначення на рівнозначну посаду в особливий період здійснюється без його згоди за винятком випадків, визначених ст. 112 Положення № 1153/2008.

З матеріалів справи судом не встановлено обставин, які свідчать про наявність випадку, за якого необхідна згода позивача на переміщення його до іншої військової частини.

За наведених обставин суд доходить висновку, що при винесенні наказу від 12.04.2022 року №17-РС відповідач діяв в межах повноважень та на підставі чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відтак, відсутні підстави й для задоволення позову в частині щодо поновлення позивача на попередній посаді стрільця військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), оскільки такі є похідними вимогами.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 19, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач: Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України (вул. Шолуденка, 27/6, м. Київ, 04116)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 24.05.2023 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна