Справа № 320/4283/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року Справа № 320/4283/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про стягнення додаткової винагороди,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві , у якому просить суд:

- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським і сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 включно у розмірі 30 000,00 грн., що місячно;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду з 19.07.2022 по 27.10.2022 у розмірі до 30 000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським і сім`ям під час дії воєнного стану».

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до рішення Окружного Адміністративного суду м. Києва від 27.10.2022 у справі № 640/2749/22, копія якого додана позивачем, визнано протиправними та скасовано наказ ГУ НП в м. Києві № 1301 від 12.11.2021 та наказ № 2073 о/с від 14.12.2021 про звільнення з служби з поліції капітана ОСОБА_1 старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Боргщагівка») Святошинського управління поліції та поновлено позивача на службі в Національній поліції України на посаді старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції з 14.12.2021. Також стягнено з ГУ НП у м. Києві на користь позивача заробітну плату (середній заробіток) за увесь час вимушеного прогулу, починаючи з 14.12.2021 по 27.10.2022 в розмірі 113 145,06 грн.

Позивача поновлено на посаді та виплачено заробітну плату (середній заробіток) за увесь час вимушеного прогулу, але не виплачено додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. щомісячно відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022.

Листом відповідача № 3/96/125/26/01- 2022 від 14.12.2022 повідомлено позивачу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а тому вищевказана виплата позивачу не передбачена.

31.03.2023, ухвалою суду дана позовна заява була відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України залишена без руху у зв`язку із невідповідністю останньої ч. 3 ст. 161 КАС України та визначено позивачу порядок та строк усунення недоліків позовної заяви.

08.03.2023 позивачем недоліки позовної заяви повністю усунуто.

09.03.2323 ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

04.04.2023 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Відзив мотивований тим, що додаткова винагорода позивачу нарахована і виплачена пропорційно відпрацьованому ним часу (після поновлення на службі). Будь-яких доказів виконання службових обов`язків позивачем у спірний період ним до суду не надано. Відповідно Закону України «Про Національну поліцію», Постанови КМУ № 988, Порядку МВС України № 260, Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу заявленої суми додаткової винагороди.

Відповідачем також подано клопотання про зупинення провадження у справі.

23.05.2023, ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

За ч. 5 та ч. 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження та за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані сторонами по справі, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 займав посаду капітана поліції на посаді старшого слідчого відділення відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції до 14.12.2021.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві № 1301 від 12.11.2021 щодо звільнення зі служби з поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0036991), старшого слідчого відділення відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції.

Наказом ГУ ІІП в м. Києві № 2073 о/с від 14.12.2021 «Щодо особового складу», про звільнення зі служби з поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0036991), старшого слідчого відділення відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.10.2022 у справі №640/2749/22, визнано протиправними та скасовано наказ ГУ НП в м. Києві № 1301 від 12.11.2021 та наказ № 2073 о/с від 14.12.2021 про звільнення з служби з поліції капітана ОСОБА_1 старшого слідчого відділення відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Боргщагівка») Святошинського управління поліції та поновлено позивача на службі в Національній поліції України на посаді старшого слідчого відділення відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції з 14.12.2021, поновити капітана поліції ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді старшого слідчого відділення відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції з 14.12.2021. Також стягнено з ГУ НП у м. Києві на користь позивача заробітну плату (середній заробіток) за увесь час вимушеного прогулу, починаючи з 14.12.2021 по 27.10.2022 в розмірі 113 145,06 грн.

Зокрема, рішенням допущено до негайного виконання в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції.

Рішення не набрало законної сили у зв`язку із оскарженням в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду, ухвалою суду від 07.02.2023 призначено справу в порядку письмового провадження з 08.02.23.

За матеріалами справи вбачається, що за вказаним вище рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.10.2022 у справі №640/2749/22, в частині, яке підлягало негайному виконанню відповідачем поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції з 14.12.2021.

За вказаною справою позиція позивача базується на тому, що відповідач не мав законних підстав для відмови у виплаті додаткової винагороди з 24.02.2022 по 27.10.2022 визначеної постановою КМУ №168.

В свою чергу позиція відповідача базується на тому, що додаткова винагорода позивачу не належить до виплати за спірний період за відсутності на те законних підстав, така додаткова винагорода має бути нарахована і виплачена пропорційно відпрацьованому позивачем часу, як наслідок з часу поновлення на роботі, спірну винагороду позивач отримує.

Суд зазначає, що відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 постановлено, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 1 ст. 16 вищевказаного Закону встановлено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних i запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України затверджено постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 (далі Постанова № 168).

На період спірних правовідносин, пункт 1 вказаної Постанови містив наступне положення: на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового i начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах i зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022 (яка набула чинності з 19.07.2022) та застосовується з 24.02.2022 року, Постанова № 168 має наступну реакцію: Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VІІІ закріплені основні повноваження поліції, зокрема пунктом 24 частини 1 встановлено, що поліція, бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану. зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Статтею 24 Закону України «Про Національну поліцію» визначені додаткові повноваження поліції, а саме у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію»: Поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначаються залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліцію інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначаю Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 (далі Постанова № 988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок № 260) визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Згідно п.3 розділу 1 Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 6, 9 Порядку № 260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

При виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до наказу Голови Національної поліції України від № 242 «Про деякі питання посиленого варіанту несення 08.04.2022 службової діяльності на період дії на території України воєнного стану». для працівників закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень, та відмінено вихідний день суботу і святкові дні.

23.03.2022 Головою Національної поліції України затверджено «Порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі поліцейських у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження проведення перебування поліцейських в районах проведення зазначених заходів» (далі Порядок), додаток до Методичних рекомендацій.

Відповідно до вказаного Порядку, для документального підтвердження безпосередньої участі поліцейських Національної поліції України у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також для підтвердження перебування поліцейських в районах проведення зазначених заходів можуть використовуватися такі документи (підписані або затверджені керівником органу, підрозділу): наказ; доручення; стройова записка; список особового складу, який залучався до виконання завдань; рапорт, доповідна записка начальника органу, підрозділу Національної поліції України про участь кожного поліцейського (у тому числі з числа оперативно підпорядкованого складу) у виконанні завдань; розрахунок; книга нарядів.

Згідно п.2 розділу I «Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і Начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Методичні рекомендації), додаткова винагорода є окремим тимчасовим видом грошового забезпечення поліцейських, який виплачується на період дії воєнного стану, за період проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами та тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії згідно з умовами, передбаченими розділами 2-5 Методичних рекомендацій.

Виплата винагород здійснюється органом, установою за місцем постійного проходження служби поліцейського де він призначений на штатну посаду на підставі наказів такого органу, установи. Видання наказу здійснюється щомісяця не пізніше 28 числа (до завершення воєнного стану).

Накази про встановлення винагороди поліцейським, які тимчасово зареєстровані та стали на облік згідно з вимогами наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» чи стосовно яких була відсутня інформація для встановлення винагороди, можуть бути видані після отримання необхідних даних, інформації тощо. Додаткова винагорода виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі органу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 розділу 2 Методичних рекомендацій: Додаткова винагорода встановлюється пропорційно та виплачуються поліцейським за календарний період проходження служби в розрахунковому місячному періоді з урахуванням умов щодо періодів, які не враховуються до періоду, за який може бути встановлена винагорода згідно з розділом IV цих Методичних рекомендацій.

Додаткова винагорода встановлюється, ураховуючи кількість календарних днів проходження служби, крім періодів, зазначених у пункті 1 розділу IV цих Методичних рекомендацій.

Для оформлення наказу про встановлення додаткової винагороди керівниками структурних або відокремлених підрозділів органу (установи) поліції подаються списки поліцейських з пропорційно обрахованим розміром винагороди, що пропонується до встановлення.

Розділом IV Методичних рекомендацій встановлені періоди, що не враховуються та особливості, що не унеможливлюють установлення додаткової винагороди, зокрема відсутність працівників за місцем знаходження органу (підрозділу), закладу з незаконних причин. Додатком № 2 Методичних рекомендацій визначено перелік дій (заходів) з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, до забезпечення яких можуть залучатися поліцейські.

Відповідно листу управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у м. Києві НП України, в період з 15.12.2021 по 21.02.2023 позивачу було нараховано та виплачено 255 095,76 грн., на підставі наказу ГУНП у м. Києві від 30.11.2022 № 1860 о/с, щодо поновлення позивача на посаді. Відповідно розрахунковим листам на ім`я позивача, за грудень 2022 року позивачу перераховано 170 471,53 грн., з яких додаткової винагороди 21 290,28 грн.; за січень 2023 року 23 886,57 грн., з яких додаткової винагороди 7 741,92 грн.; за лютий 2023 року 56 826,99 грн., з яких додаткової винагороди 29 999,94 грн.

Таким чином, суд приходить висновку, що з моменту поновлення на посаді наказом ГУНП у м. Києві від 30.11.2022 № 1860 о/с, позивач отримував додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ № 168.

Суд наголошує, що позивач звертаючись до суду не надав жодних доказів на обґрунтування позовних вимог щодо не виплати відповідачем у спірний період додаткової винагороди.

Відповідно до Постанови № 168, яка набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022, виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У відповідності до ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з цим в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано доказів безпосередньої участі позивача, відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості (п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Більш того, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.10.2022 у справі № 640/2749/22, яким скасовано наказ ГУ НП в м. Києві № 1301 від 12.11.2021 та наказ № 2073 о/с від 14.12.2021, про звільнення позивача з служби; наказу ГУНП у м. Києві від 30.11.2022 № 1860 о/с, про поновлення позивача на посаді позивач не виконував у спірний період з 24.02.2022 по 27.10.2022, службових обов`язків відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості, а також наказів командирів (начальників) ГУ НП в м. Києві, щодо позивача не надходило.

Також, суд зауважує, що позивач був звільнений з посади ще до введення в країні воєнного стану, а саме 14.12.2021, відповідно він не виконував службових обов`язків згідно повноважень щодо забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості. Постанова КМУ № 168 від 28.02.2022, яка набирала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022, на момент звільнення відповідно не застосовувалась та як наслідок, оскільки позивача було звільнено зі служби, не розповсюджувалась щодо ОСОБА_1 після її прийняття.

Також, суду враховує, відсутність за спірний період виконання позивачем службових обов`язків згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, враховуючи, що за період спірний період з 24.02.2022 по 27.10.2022 відсутні накази командирів (начальників) на підставі яких здійснюється виплата додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 вищевказана виплата позивачу не передбачена.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даній справі позивач не надав суду належних та достатніх доказів в обґрунтування наявності правових підстав для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи встановлені судом обставини у даній справі, за відсутності у позивача доказів на переконання суду, оцінивши докази які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом не встановлено підстав та обставин для задоволення позову.

Таки чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи наслідки вирішення справи судом, у суду відсутні процесуальні підстави для вирішення питання щодо понесених витрат сторонами по справі та за відсутності заявлення таких від останніх.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.