Справа № 460/48355/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2023 року м. Рівне №460/48355/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Мережа РВ"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Мережа РВ" (далі також ПП "Мережа РВ", позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач), в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.08.2022 №05.

Мотивуючи вимоги позов ПП "Мережа РВ" зазначало, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки доказів того, що позивач під час перевірки не надав документів на товар, відповідачем подано не було. Зокрема, за результатами проведеної перевірки відсутній акт, який засвідчує факт відмови надати первинні документи, що свідчить про неповноту та необ`єктивність перевірки, здійсненої посадовими особами контролюючого органу. Вказував на те, що розбіжності між даними обліку платника податків та фактичними залишками товару відповідачем встановлено не було. При цьому позивач наголошував, що до позовної заяви ним долучено видаткові накладні та податкові накладні, що підтверджують облік товарів в магазині. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 29.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзив на позов від 05.01.2023, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що позивачем не враховано, що підставою для фактичної перевірки стало здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що передбачено пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України. Перевіркою встановлено порушення порядку ведення обліку товарів, а саме: платником не надано оригіналів документів, або належним чином завірених копій документів, підтверджуючих облік, походження, придбання товарів підакцизної групи, що зберігалися за місцем фактичного провадження діяльності, для подальшої реалізації кінцевому споживачу на загальну суму 5079,50 грн., чим порушено п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". З огляду на встановлене порушення, відповідачем правомірно застосовано до позивача спірні штрафні санкції. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 22.05.2023 у задоволенні клопотання відповідача - Головного управління ДПС у Рівненській області, про розгляд справи за участю уповноваженого представника - відмовлено.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

07.07.2022 Головним управлінням ДПС у Рівненській області, на підставі наказу "Про проведення фактичної перевірки ПП "Мережа РВ" від 30.06.2022 №1226-п та направлень на перевірку від 01.07.2022 №1271/Ж3/17-00-07-05-15, №1272/Ж3/17-00-07-05-15, проведено фактичну перевірку в магазині "Spirit&food" за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ПП "Мережа РВ".

Старший продавець ОСОБА_1 відмовилася від отримання наказу та ознайомлення з направленнями на перевірку, про що складено Акт від 08.07.2022 №120/17-00.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт (довідку) фактичної перевірки від 07.07.2022 (далі Акт перевірки).

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", з огляду на факт неведення обліку товарних запасів за місцем здійснення діяльності, а саме: на момент проведення перевірки відсутні документи, які підтверджують облік та зберігання товарів на загальну суму 5079,50 грн. згідно акта зняття залишків. Також в Акті перевірки зазначено, що накладні на горілку "Козацька Рада Класична", проведену через РРО 07.06.2022, не пред`явлені.

08.07.2022 відповідачем складено Акт відмови від підписання та отримання акта фактичної перевірки магазину "Spirit&food" за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ПП "Мережа РВ", старшим продавцем ОСОБА_1 за №118/17-00-07-05-17.

На підставі висновків Акта перевірки Головним управлінням ДПС у Рівненській області винесено податкове повідомлення-рішення від 03.08.2022 №05, яким до ПП "Мережа РВ" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 5079,50 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку до ДПС України, за результатами чого рішенням ДПС України від 20.10.2022 №12937/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У розумінні пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків/особи (п.80.1 ст.80 ПК України).

Згідно з пп.80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як вбачається зі змісту наказу від 30.06.2022 №1226-п, правовою підставою для призначення перевірки фактичної перевірки ПП "Мережа РВ", зокрема, вказано пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

При вирішенні спору суд відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України до спірних правовідносин застосовує висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 05.11.2018 у справі №803/988/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, від 20.03.2018 у справі №820/4766/17, за змістом яких пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З аналізу пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Відповідні функції контролю передбачені пп.19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.20 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України. Зокрема, контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, виконують такі функції: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Отже, контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкта з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Цей висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21.07.2022 у справі №320/1864/21.

З приводу встановлених перевіркою порушень п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі також - Закон №265/95-ВР) суд зазначає наступне.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Статтею 20 Закону №265/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

У цьому нормативному приписі під час визначення складу порушення поряд зі сполучником "та" вживається також і розділовий сполучник "або", які в своїй сукупності мають семантичний відтінок, як поєднання, так і протиставлення. Та за умови протиставлення означають взаємовиключний вибір з кількох елементів "один з двох можливих", що означає застосування штрафних санкцій, або за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, або за не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу.

Тобто, не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу є самостійною підставою для застосування штрафної санкції.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХIV (далі Закон №996-ХIV).

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (п.2 ст.3 Закону № 996-XIV).

Статтею 9 Закону №996-ХIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як встановлено судом, перевіркою зафіксовано порушення ПП "Мережа РВ" п.12 ст.3 Закону 265/95-ВР, оскільки позивач не надав документи, які підтверджують походження товарів в магазині "Spirit&food" на суму 5079,50 грн.

Так, під час проведення фактичної перевірки посадовими особами відповідача за участю продавця ОСОБА_1 був складений Акт зняття залишків станом на 07.07.2022 в магазині "Spirit&food" за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ПП "Мережа РВ", на загальну суму товарів 5079,50 грн.:

1. вермут "Мартіні Бянко" ціна 349,10 грн. -2 шт. (1,0 л.);

2. горілка "Грін Дей" (1,0 л.) ціна 234,00 грн. 3 шт.;

3.горілка "Грін Дей" (0,7 л.) ціна 163,00 грн. 2шт.;

4. горілка "Грін Дей" (0,5 л.) ціна 117,10 грн. 8 шт.;

5. вино ігристе "Крим" ціна 186,10 грн. 2 шт.;

6.горілка "Фінляндія" ціна 526,90 грн. 1 шт.;

7.коньяк "Коблево V.Sop" ціна 206,90 грн. 3 шт.;

8.коньяк "Bolgrad" - ціна 212,40 грн. 2 шт.;

9.коньяк "Закарпатський" ціна 267,90 грн. 3шт.

Відповідно до абз.1 п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому, суд зазначає, що положеннями п.12 ст.3 Закону 265/95-ВР визначено, не лише обов`язок суб`єкта господарювання вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, а й те, що такий суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Обов`язку контролюючого органу письмово пропонувати надати суб`єкт господарювання первинні документи під час проведення перевірки вказана норма не містить.

Позивач, з метою підтвердження придбання, обліку, походження підакцизних товарів, включених до опису акту зняття залишків, до позовної заяви надав копії видаткових накладних, податкових накладних, декларацій акцизного податку, платіжних доручень про сплату акцизного податку.

Суд зауважує, що долучені до матеріалів справи докази не спростовують висновки податкового органу про неведення обліку товарних запасів за місцем реалізації позивачем, оскільки навіть за найменуваннями акцизні товари, зазначені у долучених до позовної заяви накладних і, зафіксованих в Акті зняття залишків, не співпадають.

В будь-якому випадку, санкція ст.20 Закону №265/95-ВР, зокрема, передбачає відповідальність за не надання платником податку, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, саме під час проведення перевірки документів.

Доказів надання стороною позивача під час перевірки будь-яких документів на підтвердження обліку та походження спірних товарних запасів матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що позивач, відмовляючись від отримання направлень, наказу на проведення перевірки, акта перевірки, не надавав податковому органу заперечень та документів на підтвердження добросовісності обліку відповідних товарів.

Звертаючись до Державної податкової служби України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 03.08.2022 №05, документів, що підтверджували б облік та походження товарних запасів, ПП "Мережа РВ" до такої скарги також не подавало.

За наведеного, суд погоджується з висновками податкового органу, що позивач порушив п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР щодо ведення обліку та надання документів, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) на суму 5079,50 грн.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Крім того, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Приватного підприємства "Мережа РВ" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 травня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Приватне підприємство "Мережа РВ" (вул. Д. Галицького, 19, м. Рівне, 33027, ЄДРПОУ/РНОКПП 42625180)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м.Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя С.А. Борискін