Справа № 380/3367/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року

справа №380/3367/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в у Львівській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії, викладену у листі від 24.01.2023 № 1742-20783/К-55/8- 1300/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2020 на вказаний нею у заяві від 18.10.2022 про поновлення виплати пенсії банківський рахунок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивачки посилається на таке. Позивачка з 10.03.2015 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком. Однак, з 01.08.2020 і до тепер відповідачем припинено виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що позивачка тривалий час проживає за межами України. Зазначає, що ОСОБА_1 має право на поновлення виплати пенсії, адже 07.10.2009 Рішенням Конституційного суду України № 25-рп/2009 скасовані положення законодавства, що забороняли виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, і яке обґрунтоване нормами ст. ст. 35, 46, 49 Закону про пенсії та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. 3 метою реалізувати своє право на поновлення виплати пенсії, у грудні 2022 року представник позивачки на підставі нотаріальної довіреності звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про поновлення позивачці виплати пенсії за віком з 01.08.2020. Проте, Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено позивачці у поновленні виплати пенсії. Також зазначає, що 18.10.2022 позивачка заповнила заяву до відповідача, в якій просила поновити їй виплату пенсії. Вказана заява є апостильованою та в ній зазначено власну адресу проживання та місце реєстрації позивачки: АДРЕСА_1 . Проте відповідач відмовив у задоволенні зазначеної заяви у зв`язку з тим, що виплату пенсії позивачці може бути поновлено лише на підставі особистого звернення за поновленням пенсії до будь-якого відділу обслуговування громадян. Позивачка вважає, що такими діями відповідач порушує її конституційне право на соціальний захист, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 27.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 20.03.2023 подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що згідно з матеріалами пенсійної справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 з 01.01.1995. На виконання листа Головного управління № 1886/1 від 02.09.2019 згідно з інформацією Ощадбанку щодо поточних рахунків суми пенсій з яких не отримуються більше як один рік, ОСОБА_1 повідомлено про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок в банку і переведення виплати пенсії через підприємство поштового зв`язку та необхідність звернення до Галицького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) для продовження виплати пенсії. На підставі службової записки Галицького відділу обслуговування громадян в м. Львові (сервісний центр) від 20.01.2020 № 151/0209-26/02, спеціалістами відділу пенсійну виплату ОСОБА_1 переведено на поштове відділення 79005 з 01.02.2020.

Водночас, у разі здійснення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку AT «Укрпошта» відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону № 1058, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі неотримання пенсіонером призначеної пенсії протягом шести місяців підряд. Згідно з п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27,12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами) визначено, що заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Таким чином вважає, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) з заявою та паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, місце проживання (реєстрації). З урахуванням наведеного просить відмовити в задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача 21.03.2023 надійшла відповідь на відзив за вх. №5484ел.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, з 10.03.1995 їй була призначена пенсія за віком, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Як слідує з листа відповідача від 17.02.2023, нарахування пенсійної виплати ОСОБА_1 було припинено у зв`язку з неотриманням пенсії позивачкою протягом 6 місяців підряд, виплата пенсії припинена з 01.08.2020 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058.

Представник позивачки ОСОБА_2 14.12.2022 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в інтересах ОСОБА_1 із заявою про поновлення виплати раніше призначеної її довірительці пенсії, до якої було долучено копію генеральної довіреності, паспорт громадянина України, ІПН, пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , апостильовану особисту заяву позивачки про поновлення виплати пенсії, в якій позивачка просила поновити їй виплату пенсії та виплачувати пенсію на поточний рахунок АТ «Ощадбанк».

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 . Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 24.01.2023 відмовив в поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та повідомив представника позивачки, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) з заявою та паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, місце проживання (реєстрації).

Позивачка, не погоджуючись з відмовою відповідача у поновленні виплати раніше призначеної їй пенсії за віком, звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону №1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, кожний громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Верховний Суд України в постанові від 04.12.2019 року № 804/3217/18, сформулював такий висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах: «право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, оскільки держава, відповідно, зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа».

Судом встановлено, що позивачка до виїзду за кордон перебувала на обліку у відповідача та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Тому, проживаючи за межами України, як громадянин України, позивачка має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Закону №1058-IV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно ч.2 ст.49 Закону №1058-IV, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому статтею 46 цього Закону.

На виконання вказаних норм Закону № 1058-IV правлінням Пенсійного фонду затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", № 22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок № 22-1).

Порядок № 22-1 також регулює питання поновлення виплати пенсії, що є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до п. 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до п. 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Згідно з п. 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

З урахуванням наведеного, підставою для вчинення пенсійним органом дій, спрямованих на поновлення пенсії за віком, є відповідна заява особи подана з пред`явленням паспорта (або іншого документа, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік), до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

При цьому, п. 1.5 Порядку № 22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Отже, особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення пенсії так і на поновлення виплати пенсії, реалізація якого повинна здійснюватись у встановленому національним законодавством порядку, визначеному зокрема у Законі № 1058 і затвердженому на виконання його положень Порядку № 22-1.

Суд звертає увагу на те, що підставою для відмови у поновлені виплати пенсії позивачці, згідно з листом пенсійного органу, було неподання позивачем особисто заяви про поновлення виплати пенсії.

Поряд з цим суд встановив, що при поданні документів для поновлення виплати пенсії відповідачу надавалися заява від 18.10.2022, яка підписана особисто ОСОБА_1 та посвідчена нотаріусом, а також нотаріально посвідчена і апостильована копія довіреності від імені ОСОБА_1 на представництво її інтересів ОСОБА_3 від 03.05.2022.

Таким чином, повноваження представника позивачки підтверджені в установленому законодавством порядку, а отже, отримавши таку заяву, відповідач зобов`язаний був поновити позивачці виплату пенсії, однак цього не зробив.

Відтак, не поновивши виплату позивачці пенсії за заявою її представника за довіреністю, пенсійний орган допустив протиправну бездіяльність, оскільки був зобов`язаний згідно з норм Порядку № 22-1 прийняти таку заяву та поновити виплату.

Суд також зазначає, що позивачка, як громадянка України, проживаючи в США має такі ж конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Таким чином, оскільки Порядком №22-1 визначено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, в Порядку №22-1 відсутні норми про обов`язок звертатися до пенсійного органу особисто, заяву від позивачки було подано її представником, який діє на підставі нотаріально завіреної довіреності, відповідачем у даному випадку була допущена протиправна бездіяльність, оскільки за заявою представника позивачки листом 24.01.2023 відмовило ОСОБА_1 в поновленні виплати пенсії з 24.01.2023 без прийняття рішення, як цього вимагає діюче законодавство.

Така поведінка держави в особі її компетентних органів по відношенню до пенсіонерів, які є громадянами України та проживають за межами України, не відповідає принципу належного врядування, оскільки на виконання рішення Конституційного Суду України у справі № 25-рп/2009 від 07.10.2009 державні органи, відповідальні за його виконання, не діяли вчасно та послідовно.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.04.2021 по справі №160/9175/18.

У спірному випадку відмова пенсійного органу у поновленні виплати пенсії у формі листа свідчить про відсутність наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі, передбаченій чинним законодавством.

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів і згідно усталеної судової практики слідує, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

«Ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає зазначеній нормі Конвенції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12).

За наведених обставин у спірному випадку належним способом захисту порушеного права є саме вирішення судом питання про визнання протиправною бездільність пенсійного органу щодо відмови позивачці у поновленні виплати пенсії за її заявою від 18.10.2022 та визначення пенсійному органу зобов`язання поновити позивачці раніше призначену пенсію, починаючи з 01.08.2020 дати припинення виплат.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити з 01.08.2020 виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан