Справа № 540/7668/21
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/7668/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

До Херсонського окружного адміністративного суду 29.11.2021 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення: від 26.06.2019 № на суму 12500,00 грн; від 26.06.2019 № на суму 170,00 грн; від 26.06.2019 № на суму 3750,00 грн; від 22.10.2019 № на суму 750,00 грн; від 22.10.2019 № на суму 1020,00 грн; від 22.10.2019 № на суму 225,00 грн; від 22.10.2019 № на суму 1020,00 грн.

Ухвалою судді Херсонського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою судді від 28.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією рф.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду №11/0/9-22 від 18.03.2022, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено її Одеському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.03.2023 справу №540/7668/21 передано для розгляду головуючому судді Скупінській О.В.

Суддя зазначає, що матеріалів справи №540/7668/21 у паперовому вигляді головуючому по справі не передано.

Ухвалою судді від 28.03.2023 ухвалено прийняти до провадження адміністративну справу №540/7668/21; розпочати розгляд справи №540/7668/21 спочатку за правилами спрощеного позовного провадження на підставі ст.262 КАС України.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що податковим органом у травні 2019 року проведено документальні позапланові невиїзні перевірки за 2016 та 2017 роки за наслідками яких винесені спірні податкові повідомлення-рішення, проте, відповідач не мав проводити перевірку за 1 квартал 2016 року. Вказує, що відповідач не урахував, що контрагенти позивача, на користь яких було продано транспортні засоби, були фізичними особами-підприємцями, а відтак є податковими агентами. Решта два продажі один в 2016 році та один у 2017, були першою реалізацією транспортного засобу за рік, яка звільняється від оподаткування. Зазначає, що податковим органом не враховано, що договори купівлі-продажу укладались за посередництва юридичних осіб, а тому такі особи виконували функцію податкового агента. Підкреслює, що податковий орган повинен був направити на адресу позивача повідомлення про необхідність сплатити відповідні суми податків та зборів, за наявності підстав для такої оплати. Звертає увагу суду, що акт перевірки за 2017 рік не містить відомостей реєстрації за позивачем транспортних засобів.

Матеріали справи містять відзив на позовну заяву Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, що надійшов 31.01.2022 (вх.№2921/22) до Херсонського окружного адміністративного суду якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що у 2016 та у 2017 роках ОСОБА_1 реалізовано по два транспортних засоби фізичним особам, проте, в порушення законодавства не задекларовано доходи від продажу об`єктів рухомого майна та не сплачено з таких доходів податки.

07.02.2022 позивач скерував до Херсонського окружного адміністративного суду (вх.№3834/22) відповідь на відзив у якій просив позовні вимоги задовольнити та вказує, що податковим органом належним чином не доведено, що на адресу позивача були направлені саме накази про проведення перевірок, а відтак позивач не вважається належним чином повідомленим про проведення перевірок.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позовну заяву, відповідь на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступне.

На запит ОСОБА_1 , Територіальний сервісний центр МВС №6541 скерував відповідь від 13.11.2021 №31/21/41-703 (а.с.8), у якій надало інформацію щодо відчуження ОСОБА_1 транспортних засобів за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів:

-автомобіль OPEL ASTRA SPORTS TOURER (2011 р.в.) чорного кольору зареєстрований 26.08.2015 на Ваше ім`я, перереєстровано на іншого власника 24.12.2016 в ТСЦ 4841 по договору купівлі-продажу, який укладено в ТСЦ. Вартість автомобіля в договорі купівлі-продажу становить 200000 грн;

-автомобіль VOLKSWAGEN GOLF (2009 р.в.) білого кольору зареєстрований 25.10.2016 на Ваше ім`я, перереєстровано на іншого власника 29.09.2017 в ТСЦ 0541 по договору купівлі-продажу, який укладено в СЦ;

-автомобіль MAZDA 3 (2008 р.в.) зеленого кольору зареєстрований 03.03.2016 на Ваше ім`я, перереєстровано на іншого власника 20.07.2017 в ТСЦ 6544 по договору купівлі-продажу, який укладено в СЦ;

-автомобіль SUZUKI SX-4 (2014 р.в.) коричневого кольору зареєстрований 24.10.2015 на Ваше ім`я, перереєстровано на іншого власника 02.03.2016 в ТСЦ 6541 по договору купівлі-продажу, який укладено в ТСЦ. Вартість автомобіля в договорі купівлі-продажу становить 196875 грн.

З договору купівлі-продажу від 17.09.2016 (а.с.57), укладеного між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець), вбачається, що вартість транспортного засобу OPEL ASTRA SPORTS TOURER (2011 р.в.) чорного кольору складала 200000,00 грн.

На запит Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Територіальний сервісний центр МВС №0541 скерував відповідь від 17.04.2019 №4774/9/21-22-13-05 (а.с.59), у якій зазначив, про оціночну вартість транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF (2009 р.в.) білого кольору, продаж якого здійснено ОСОБА_2 , з якої вбачається, що вартість транспортного засобу становить 10000,00 грн.

На запит Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Територіальний сервісний центр МВС №6544 скерував відповідь від 02.05.2019 №31/2/44-417 (а.с.55-57), у якій зазначив, про оціночну вартість транспортного засобу MAZDA 3 (2008 р.в.) зеленого кольору, продаж якого здійснено ОСОБА_2 , з додатків до якої вбачається, що вартість транспортного засобу становить 178800,00 грн.

З договору купівлі-продажу транспортного засобу від 02.03.2016 №892, що укладений між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_4 (Покупець) (а.с.57) вбачається, що вартість транспортного засобу автомобіль SUZUKI SX-4 (2014 р.в.) коричневого кольору складала 50000,00 грн.

Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на адресу ОСОБА_2 скерувало лист від 14.09.2018 №1695/Ц/21-22-13-04 (а.с.61-62), у якому зазначало про необхідність надати документальне пояснення щодо розбіжностей встановлених за наслідками податкового контролю при аналізі податкової звітності за 2016 та 2017 роки, а саме на підставі даних регіонального сервісного МВС у Херсонській області.

Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняло наказ №534 від 17.04.2019 (а.с.45), яким, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78 та ст.79 Податкового кодексу України, наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 ), з 13 травня 2019 року тривалістю 3 робочих дні. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2016 з метою перевірки питання отримання доходу від операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна.

На підставі вказаного наказу, відповідачем складено повідомлення від 17.04.2019 №225/21-22-13-05 (а.с.46) про проведення перевірки.

Матеріали справи містять поштове відправлення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на адресу ОСОБА_2 від 19.04.2019 (а.с.46), яке повернуто адресанту.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі складено акт від 22.05.2019 №276/21-22-13-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань оподаткування доходів, отриманих від продажу (обміну) рухомого майна за період з 01.01.2016 по 31.12.2016» (далі Акт перевірки за 2016 рік) (а.с.13-18).

У Акті перевірки за 2016 рік встановлено, що ОСОБА_1 у 2016 році отримав дохід у вигляді частини доходів від операцій з продажу обміну об`єкта рухомого майна у сумі 200000,00 грн, з яких не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Фізична особа ОСОБА_1 в 2016 році, відповідно до інформації Регіонального сервісного центру в Херсонській області ТСЦ №6541 мав взаємовідносини з фізичними особами, від яких отримував доходи, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, зокрема з ОСОБА_5 т ОСОБА_4 .

Перевіркою встановлено, що платником податків ОСОБА_1 не подано до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за 2016 рік податкову декларацію про майновий стан і доходи.

Перевіркою встановлено не відображення у рядку 10.2 податкової декларації дохід від продажу (обміну) об`єктів рухомого та/або нерухомого майна у сумі 200000,00 грн, що призвело до заниження загального річного оподатковуваного доходу (рядок 10 декларації).

Платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу від продажу рухомого майна (ознака доходу 105) у розмірі 200000,00 грн, що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 10000,00 грн та військового збору у сумі 3000,00 грн, а також встановлено заниження такої сплати.

Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняло наказ №901 від 04.07.2019 (а.с.45), яким, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78 та ст.79 Податкового кодексу України, наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 ), з 19 серпня 2019 року тривалістю 3 робочих дні. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2017 з метою перевірки питання отримання доходу від операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна.

На підставі вказаного наказу, відповідачем складено повідомлення від 05.07.2019 №361/21-22-13-05 (а.с.45) про проведення перевірки.

Матеріали справи містять поштове відправлення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на адресу ОСОБА_2 від 08.07.2019 (а.с.45), яке повернуто адресанту.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі складено акт від 29.08.2019 №472/21-22-13-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань оподаткування доходів, отриманих від продажу (обміну) рухомого майна за період з 01.01.2017 по 31.12.2017» (далі Акт перевірки за 2017 рік) (а.с.9-13).

У Акті перевірки за 2017 рік встановлено, що ОСОБА_1 у 2017 році отримав дохід у вигляді частини доходів від операцій з продажу обміну об`єкта рухомого майна у сумі 188800,00 грн (у т.ч. перший продаж 20.07.2017 у сумі 178800,00 грн; другий продаж 29.07.2017 у сумі 10000,00 грн), з яких не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Фізична особа ОСОБА_1 в 2017 році, відповідно до інформації Регіонального сервісного центру у Вінницькій області мав взаємовідносини з ОСОБА_6 та відповідно до інформації Територіального сервісного центру МВС №6544 мав взаємовідносини з ОСОБА_7 , від яких отримував доходи, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Перевіркою встановлено, що платником податків ОСОБА_1 не подано до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за 2017 рік податкову декларацію про майновий стан і доходи.

Перевіркою встановлено не відображення у рядку 10.2 податкової декларації дохід від продажу (обміну) об`єктів рухомого та/або нерухомого майна у сумі 188800,00 грн, та у рядку 11.2 (доходи від операцій з продажу (обміну) об`єктів рухомого та/або нерухомого майна, які не включаються до загального річного оподаткованого доходу у сімі 178800,00 грн, що призвело до заниження загального річного оподатковуваного доходу (рядок 10 декларації).

Платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу від продажу рухомого майна (ознака доходу 105) у розмірі 10000,00 грн, що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 500,00 грн та військового збору у сумі 150,00 грн, а також встановлено заниження такої сплати.

Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі Акту перевірки за 2016 рік прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.06.2019:

-№ (а.с.18), яким визначено податкове зобов`язання зі сплати штрафу у розмірі 170,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування (11010500);

-№ (а.с.19), яким визначено податкове зобов`язання у розмірі 12500,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування (11010500), у т.ч. за податковими зобов`язаннями: 10000,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами): 2500,00 грн;

-№ (а.с.19), яким визначено податкове зобов`язання у розмірі 3700,00 грн за платежем військовий збір, що сплачується особами за результатами річного декларування (11011001), у т.ч. за податковими зобов`язаннями: 3000,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами): 750,00 грн.

Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі Акту перевірки за 2017 рік прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.10.2019:

-№ (а.с.21), яким визначено податкове зобов`язання зі сплати штрафу у розмірі 1020,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування (11010500);

-№ (а.с.21), яким визначено податкове зобов`язання у розмірі 750,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування (11010500), у т.ч. за податковими зобов`язаннями: 500,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами): 250,00 грн;

-№ (а.с.22), яким визначено податкове зобов`язання у розмірі 225,00 грн за платежем військовий збір, що сплачується особами за результатами річного декларування (11011001), у т.ч. за податковими зобов`язаннями: 150,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами): 75,00 грн.

Вважаючи прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Крім того, відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно з пунктами 42.2, 42.4 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Судом встановлено, що наказ №534 від 17.04.2019 та повідомлення від 17.04.2019 про проведення перевірки за 2016 рік були направлені 19.04.2019 на адресу ОСОБА_1 . Перевірка була проведена у період з 13.05.2019 по 15.05.2019.

Також, наказ №901 від 04.07.2019 та повідомлення від 05.07.2019 про проведення перевірки за 2017 рік були направлені 08.07.2019 на адресу ОСОБА_1 . Перевірка була проведена у період з 19.08.2019 по 21.08.2019.

При цьому суд критично оцінює доводи позивача, що у поштовому відправленні від 19.04.2019 та від 08.07.2019 були направлені контролюючим органом документи, інші ніж наказ №534 від 17.04.2019, повідомлення від 17.04.2019, наказ №901 від 04.07.2019 та повідомлення від 05.07.2019 з огляду на примітки на рекомендованих повідомленнях, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено протилежного.

Більш того, суд враховує, що ознака доходу « 105» - дохід від продажу (обміну) рухомого майна, який відображається у звітності за формою 1-ДФ.

З аналізу Правил надання послуг поштового зв`язку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 вбачається, що зазначені правила не встановлюють вимог до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в частині зазначення реквізитів документа, що надсилається.

При цьому як зазначено у пункті 8 цих Правил оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю. Пунктом 11 Правил визначено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Згідно з пунктом 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу-повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача (пункт 2 Правил). Відповідно до пункту 62 Правил у разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Із системного аналізу зазначених норм, слідує, що Правилами визначено окремі категорії поштових відправлень: рекомендовані листи та листи з оголошеною цінністю; з описом вкладення можуть бути лише листи з оголошеною цінністю; до інших видів листів опис вкладення не передбачений.

Таким чином, встановлені обставини свідчать про те, що порушення вимог статей 78, 79 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасного повідомлення позивача про призначення і проведення перевірок, чим порушено його право взяти участь при проведенні такої, надати документи, пов`язані з предметом перевірки у спірних правовідносинах судом не вбачається.

Щодо порушених норм податкового законодавства, зазначених у Акті перевірки за 2016 рік, суд зазначає таке.

Порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна визначений ст.173 Податкового кодексу України (далі у редакції на момент спірних правовідносин), відповідно до якої дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу.

Дохід від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна (крім легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів) визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче оціночної вартості цього об`єкта, визначеної згідно із законом.

Дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).

Середньоринкова вартість легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів визначається щокварталу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (для кожної марки, моделі таких транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, на підставі аналізу фактичних цін продажу відповідних транспортних засобів), і оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу в режимі вільного доступу до 10 числа місяця, наступного за звітним кварталом (ч.1 ст.173 Податкового кодексу України).

Як виняток із положень пункту 173.1 цієї статті, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року одного з об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, не підлягає оподаткуванню.

Дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року двох та більше об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу (ч.2 ст.173 Податкового кодексу України).

У разі якщо стороною договору купівлі-продажу об`єкта рухомого майна є юридична особа чи фізична особа - підприємець, така особа вважається податковим агентом платника податку та зобов`язана виконати всі визначені цим розділом функції податкового агента. При цьому податковий агент утримує податок за ставками, визначеними відповідно до пунктів 173.1 або 173.2 цієї статті з урахуванням інформації про черговість продажу рухомого майна, зазначеної платником податку у договорі купівлі-продажу чи в окремій заяві.

У разі якщо об`єкт рухомого майна продається (обмінюється) за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента чи фізичної особи - підприємця, такий посередник виконує функції податкового агента стосовно подання до контролюючого органу інформації про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку, а платник податку під час укладення договору зобов`язаний самостійно сплатити до бюджету податок з доходу від операцій з продажу (обміну) об`єктів рухомого майна (ч.3 ст.173 Податкового кодексу України).

Під час проведення операцій з відчуження об`єктів рухомого майна в порядку, передбаченому цією статтею:

нотаріус посвідчує відповідний договір купівлі-продажу (міни) об`єктів рухомого майна (крім легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів) за наявності документа про оцінку майна та документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи із ціни, зазначеної в договорі;

при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів відповідні договори посвідчуються нотаріусом за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи із зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості таких транспортних засобів;

якщо при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів проводиться їх оцінка відповідно до закону, нотаріус посвідчує відповідні договори за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи з такої оціночної вартості таких транспортних засобів, та документа про оцінку транспортних засобів.

Нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про посвідчені договори купівлі-продажу (міни), про вартість кожного договору та про суму сплаченого податку у порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку;

суб`єкт господарювання, який надає послуги з укладення біржових угод або бере участь в їх укладенні за наявності оціночної вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку сторонами договору, щокварталу подає до контролюючого органу інформацію про такі угоди, включаючи інформацію про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку, в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку.

Для цілей цього пункту платник податку самостійно визначає суму податку і сплачує його до бюджету через банківські установи.

У разі ухвалення судом, третейським судом рішення про зміну власника та перехід права власності на рухоме майно сума податку визначається та самостійно сплачується через банківські установи особою, у власності якої перебував об`єкт рухомого майна, відчужений за таким рішенням, на підставі відображення ним доходу від такого відчуження у складі загального річного оподатковуваного доходу (ч.4 ст.173 Податкового кодексу України).

В свою чергу, порядок подання річної декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) визначається ст.179 Податкового кодексу України.

Відповідно до цього розділу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи:

від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу;

виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом;

від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу;

у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу;

зазначені у пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу, крім випадків, коли декларування таких доходів прямо передбачено відповідними нормами цього розділу (ч.179.2 ст.179 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.16-1. Підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції на момент спірних правовідносин), тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

1.6. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Проаналізувавши наведені норми та обставини справи у 2016 році у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, здійснивши реалізацію 24.12.2016 автомобілю OPEL ASTRA SPORTS TOURER (2011 р.в.) чорного кольору, здійснив відчуження другого транспортного засобу протягом 2016 року за ціною 200000,00 грн (перше відчуження автомобілю SUZUKI SX-4 (2014 р.в.) коричневого кольору, що зареєстрований 24.10.2015 на ім`я позивача та перереєстровано на іншого власника 02.03.2016), а відтак такий дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 Податкового кодексу.

Відповідно до приписів статті 42 Конституції України, кожний громадянин має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Це право закріплено також у статті 50 Цивільного кодексу України. При цьому визначено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації у порядку, встановлену законом.

Юридичний статус «фізична особа-підприємець» сам по собі ніяким чином не обмежує будь-яких прав фізичної особи, які випливають з її цивільної право - та дієздатності.

Стаття 24 Цивільного кодексу України встановлює, що фізичною особою як учасником цивільних відносин визнається людина, яка набуває цивільної правоздатності у момент її народження.

Стаття 50 Цивільного кодексу України передбачає право фізичної особи на здійснення нею підприємницької діяльності, не забороненої законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців є відкритою.

Отже, при здійсненні фізичною особою підприємницької діяльності необхідно чітко розмежовувати, в яких відносинах фізична особа виступає як підприємець, а в яких - як фізична особа.

Суд зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу OPEL ASTRA SPORTS TOURER (2011 р.в.) чорного кольору від 24.12.2016 не вбачається, що його стороною (Покупцем) була фізична особа-підприємець.

Також, суд відхиляє твердження позивача, що у даному випадку територіальний сервісний центр МВС №4841 є податковим агентом, оскільки, з огляду на наведені вище норми, фізична особа резидент (продавець) під час оформлення договору відчуження іншій фізичній особі рухомого майна у вигляді автомобіля в органі, який здійснює реєстрацію (перереєстрацію) транспортних засобів або через товарну біржу, зобов`язана самостійно сплатити до бюджету за своєю податковою адресою податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходу від продажу такого майна та подати податкову декларацію за відповідний звітний рік, чого зроблено не було та позивачем не заперечується.

З огляду на наведене, суд вважає, що висновки, викладені у Акті перевірки за 2016 рік є такими, що відповідають обставинам справи та діючому на момент спірних правовідносин законодавству, а відтак податкові повідомлення-рішення, прийняти на їх підставі є правомірними.

Щодо висновків, що викладені у Акті перевірки за 2017 рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів Податкового кодексу України (далі у редакції на момент спірних правовідносин), дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу.

Дохід від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна (крім легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів) визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче оціночної вартості цього об`єкта, визначеної згідно із законом.

Дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).

Середньоринкова вартість легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів визначається щокварталу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (для кожної марки, моделі таких транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, на підставі аналізу фактичних цін продажу відповідних транспортних засобів), і оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу в режимі вільного доступу до 10 числа місяця, наступного за звітним кварталом (п.173.1 ст.173 Податкового кодексу України).

Як виняток із положень пункту 173.1 цієї статті, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року одного з об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, не підлягає оподаткуванню.

Дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року двох та більше об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу (п.173.2 ст.173 Податкового кодексу України).

У разі якщо стороною договору купівлі-продажу об`єкта рухомого майна є юридична особа чи фізична особа - підприємець, така особа вважається податковим агентом платника податку та зобов`язана виконати всі визначені цим розділом функції податкового агента. При цьому податковий агент утримує податок за ставками, визначеними відповідно до пунктів 173.1 або 173.2 цієї статті з урахуванням інформації про черговість продажу рухомого майна, зазначеної платником податку у договорі купівлі-продажу чи в окремій заяві.

У разі продажу (обміну) об`єкта рухомого майна за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента чи фізичної особи - підприємця або укладення та оформлення договорів відчуження транспортних засобів у присутності посадових осіб органів, які здійснюють реєстрацію (перереєстрацію) транспортних засобів, такий посередник або відповідний орган виконує функції податкового агента стосовно подання до контролюючого органу інформації про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку, а платник податку під час укладання договору зобов`язаний самостійно сплатити до бюджету податок з доходу від операцій з продажу (обміну) об`єктів рухомого майна (п.173.1 ст.173 Податкового кодексу України).

Під час проведення операцій з відчуження об`єктів рухомого майна в порядку, передбаченому цією статтею:

нотаріус посвідчує відповідний договір купівлі-продажу (міни) об`єктів рухомого майна (крім легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів) за наявності документа про оцінку майна та документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи із ціни, зазначеної в договорі;

при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів відповідні договори посвідчуються нотаріусом за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи із зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості таких транспортних засобів;

якщо при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів проводиться їх оцінка відповідно до закону, нотаріус посвідчує відповідні договори за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи з такої оціночної вартості таких транспортних засобів, та документа про оцінку транспортних засобів.

Нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про посвідчені договори купівлі-продажу (міни), про вартість кожного договору та про суму сплаченого податку у порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку;

суб`єкт господарювання, який надає послуги з укладення біржових угод або бере участь в їх укладенні за наявності оціночної вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку сторонами договору, щокварталу подає до контролюючого органу інформацію про такі угоди, включаючи інформацію про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку, в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку.

Органи, у присутності посадових осіб яких між фізичними особами здійснюються укладення та оформлення договорів купівлі-продажу (міни, поставки), а також інших договорів, здійснюють у встановленому законом порядку реєстрацію таких транспортних засобів за наявності оціночної або середньоринкової вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку сторонами договору, обчисленого в установленому цим Кодексом порядку, та щокварталу подають до контролюючого органу інформацію про такі договори (угоди), включаючи інформацію про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку, в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку.

Для цілей цього пункту платник податку самостійно визначає суму податку і сплачує його до бюджету через банківські установи.

У разі ухвалення судом, третейським судом рішення про зміну власника та перехід права власності на рухоме майно сума податку визначається та самостійно сплачується через банківські установи особою, у власності якої перебував об`єкт рухомого майна, відчужений за таким рішенням, на підставі відображення ним доходу від такого відчуження у складі загального річного оподатковуваного доход (п.173.4 ст.173 Податкового кодексу України).

Дохід від операцій з продажу (обміну) об`єктів рухомого майна, що здійснюються фізичними особами - нерезидентами, оподатковується згідно з цією статтею в порядку, встановленому для резидентів, за ставкою, визначеною у пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу (п.173.6 ст.173 Податкового кодексу України).

Для цілей цієї статті під продажем розуміється будь-який перехід права власності на об`єкти рухомого майна, крім їх успадкування та дарування. Норми цієї статті не застосовуються до операцій з валютними цінностями, які оподатковуються відповідно до підпункту 165.1.51 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу (п.173.8 ст.173 Податкового кодексу України).

Суд підкреслює, що за визначенням п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Аналіз наведеного правого регулювання дає підстави стверджувати, що у разі продажу транспортного засобу, органи, у присутності посадових осіб яких між фізичними особами здійснюються укладення та оформлення договорів купівлі-продажу (міни, поставки), а також інших договорів, такий орган виконує функції податкового агента стосовно тільки подання до контролюючого органу інформації про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку, а платник податку з доходів фізичних осіб під час укладення договору зобов`язаний самостійно сплатити до бюджету податок з отриманого доходу від операцій з продажу такого автомобіля.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.07.2020 у справі №П/811/294/15.

Суд враховує, що відчуження ОСОБА_1 транспортних засобів, а саме автомобіль OPEL ASTRA SPORTS TOURER (2011 р.в.) чорного кольору та автомобіль VOLKSWAGEN GOLF (2009 р.в.) білого кольору було другим продажем протягом року, що власне позивачем не заперечується, як й не заперечується вартість, за якою вказані автомобілі було реалізовано (200000,00 грн та 10000,00 грн).

Не заперечується позивачем, окрім іншого, тієї обставини, що ха результатом другого продажу транспортних засобів протягом 2016 та 2017 років ним не було визначено суму податків та їх сплати до бюджету.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 90 КАС України).

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Суд вважає, що у даній справі ним було надано вичерпну відповідь на всі питання, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних правовідносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному аспектах.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Разом із цим, обов`язок суду обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення ЄСПЛ від 9 грудня 2009 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, викладені у спірних рішеннях, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.