Справа № 140/6035/22
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 травня 2023 року

м. Київ

справа №140/6035/22

адміністративне провадження №К/990/12557/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі № 140/6035/22 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 у вересні 2022 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому позивачка просила:

- визнати дії протиправними щодо відмови в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII);

- зобов`язати здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій, з урахуванням попередньо виплачених сум.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 скасовано, та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій скаржниця просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 25.04.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі №140/6035/22 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - залишено без руху. Надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із належним обґрунтуванням підстав, визначених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25.04.2023 про залишення касаційної скарги без руху скаржниця надіслала уточнену касаційну скаргу.

Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 та уточненої касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) та частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд має передусім з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Приписами пунктів 1-4 частини 4 статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою суду першої інстанції відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження необхідно наводити обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до частини 4 статті 328 і частини 5 статті 328 КАС України.

Частиною третьою статті 125 Конституції України визначено конституційно-правовий статус Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України.

Тобто переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави.

Отже, завдання Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, насамперед, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у їхній процесуальній діяльності конкретної норми матеріального права, або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і в такий спосіб скерувати судову практику задля єдиного та правильного правозастосування (вказати напрям, у якому слід здійснювати реалізацію матеріальної чи, відповідно, виконання процесуальної правової норми).

Навіть більше, забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу юридичної визначеності, що є одним з інтегративних складників верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється способом однакового застосування та/або виконання судом тієї самої норми закону в аналогічних справах щодо різних осіб.

Одним з механізмів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є можливість виняткового (екстраординарного) касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), у тому разі, якщо суд касаційної інстанції з`ясує, що: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в судових рішеннях, дає підстави для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, і Верховний Суд, як виняток, здійснить касаційний перегляд постанови суду апеляційної інстанції, ухваленої у цій справі.

Окрім того, з обґрунтувань заяви про усунення недоліків касаційної скарги колегія суддів вбачає підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: необхідність з`ясування наявності підстав для відступу від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №580/2869/22, щодо того, що розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік може бути тимчасово обмежений в умовах воєнного або надзвичайного стану шляхом прийняття Кабінетом Міністрів України рішення (Постанови КМУ №540) щодо порядку використання у 2022 році коштів Державного бюджету, передбачених для виплати такої допомоги.

У своїй касаційній скарзі заявниця також наводить низку фактів неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, які, на думку колегії суддів, потребують ретельної перевірки.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є аргументи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а також наявність обставин, наведених у підпунктах «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись положеннями пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України та підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі № 140/6035/22 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Витребувати із Волинського окружного адміністративного суду справу №140/6035/22 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді С.Г. Стеценко

Л.В. Тацій

Т.Г. Стрелець