Справа № 380/1544/22
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 травня 2023 року

м. Київ

справа № 380/1544/22

адміністративне провадження № К/990/16610/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі № 380/1544/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Львівській області:

- № 0-1330 від 17.04.2018, яким йому визначено податкове зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300)» у сумі 38 478,72 грн за 2017 рік;

- № 0-1330 від 15.03.2019, яким йому визначено податкове зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300)» у сумі 44 767,59 грн за 2018 рік;

- № 0-1311 від 28.04.2020, яким йому визначено податкове зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300)» у сумі 71 683,79 грн за 2019 рік.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області № 0-1330 від 17.04.2018 та № 0-1311 від 28.04.2020. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

26.10.2022 представник позивача подав до суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, відповідно до якої просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27500 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 заяву задоволено частково та стягнуто на користь позивача з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань 12 500 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції, сторонами подано апеляційні скарги.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 у адміністративній справі № 380/1544/22 в частині визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 17.04.2018 № 0-1330 скасовано і прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 у адміністративній справі № 380/1544/22 залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволено частково. Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у адміністративній справі № 380/1544/22 змінено, замінивши в абзаці другому його резолютивної частини числа і слова « 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн» числами і словами « 3000 (три тисячі) грн». У решті додаткове рішення суду залишено без змін.

08.05.2023 до Верхового Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №380/1544/22.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно частини п`ятої статті 328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню:

1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;

2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Скаржник як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі посилається на підпункт а), в) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Натомість, обґрунтування даних підстав зводиться до викладення обставин справи, цитування окремих норм матеріального та процесуального права, містяться посилання на постанови Верховного Суду з зазначенням, що судом першої та апеляційноїі інстанції рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом другим частиною п`ятою статті 328 КАС України.

Довід позивача зазначений у касаційній скарзі, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики не обґрунтований посиланням на конкретні обставини, які б могли бути підставою для визнання цього доводу об`єктивним.

Крім того, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Також скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, вказує, що судом апеляційної інстанції не враховані правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 816/749/17, від 15.07.2022 у справі № 816/910/18, від 20.05.2021 у справі № 816/1241/18, від 25.03.2021 у справі № 823/2019/17, від 03.06.2021 у справі № 160/8446/18.

Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є наявність та взаємозв`язок усіх чотирьох умов.

Верховний Суд наголошує, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акту, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку.

Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.

Підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.

Проте, скаржник в загальному переписав абзаци постанов Верховного Суду, описав обставини справи, проте це не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд зауважує, що посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування..

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить належного викладення підстав касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 та постанов Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі № 380/1544/22.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі № 380/1544/22 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяВ.П. Юрченко