Справа № 160/308/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 січня 2023 року Справа № 160/308/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенко А. Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі №160/308/23 за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

03.01.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам ст.ст 160, 161 КАС України.

На виконання вимог ухвали суду, 24.01.2023 позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.

При зверненні до суду позивачем було заявлено клопотання, з якого вбачається, що позивач просить звільнити його від сплати судового збору.

Вирішуючи заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі Закон).

Так, ч. 1 ст. 3 Закону передбачено, що судовий збір справляється, в тому числі, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, поданого фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" визначено, що станом на 01.01.2022 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2481,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, таким чином, позивачеві слід сплатити судовий збір у сумі 992,40 грн.

Судом встановлено, що позивачем не додано до позовної заяви документу про сплату судового збору. Однак, позивач клопоче про звільнення від сплати судового збору, оскільки у нього важке матеріальне становище. Вказує на те, що він є внутрішньопереміщеною особою та що його дохід за 2021 рік складався виключно з соціальної допомоги по народженню дитини у розмірі 860,00 грн. щомісячно, про що надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 13.12.2022.

Зважаючи на мотиви, наведені позивачем в обґрунтування заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що в даному випадку, наявні достатні та необхідні правові підстави вважати, що сплата судового збору для позивача є вкрай обтяжливою, а доводи його клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтованими і такими, що підтверджуються відповідними доказами.

При цьому, суд враховує правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", в якому Суд зазначив, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Беллет проти Франції", Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Вважаючи на вищевикладене, суддя вважає, що клопотання позивача є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133,248 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви по справі №160/308/23.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А. Ю. Рищенко