Справа № 480/511/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2023 року Справа № 480/511/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/511/23 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Слобожанщина Агро" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
23.01.2023 позивач приватне сільськогосподарське підприємство «Слобожанщина Агро» звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 27.09.2022 по 17.10.2022 податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий-травень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення, задекларованого у попередніх звітних періодах, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки складений акт № 3100/18-28-07-03-07/03800113/110 від 24.10.2022 р., за висновками якого позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок на загальну суму ПДВ 564241 грн., та завищено на загальну суму ПДВ 2826786,00 грн суму від`ємного значення, що зараховується до складу под кредиту наступного періоду.
Висновки податкового органу позивач вважає протиправними, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення протиправними і просить скасувати, зазначаючи, що ставлячи під сумнів реальність господарських операцій між позивачем і ТОВ «Регіон Транс Груп» по ланцюгу , контролюючий орган стверджує про відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності, недостатність трудових ресурсів та основних засобів. Проте відсутність та недостатність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), за договорами оренди техніки з екіпажем.
Водночас, реальність всіх господарських операцій з ТОВ «Регіон Транс Груп» підтверджується первинними документами (а саме оригінали договору, додаткових угод та додатків до нього, оригінали платіжних доручень, оригінали актів здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) з розшифровками, оригінали ТТН, зареєстровані податкові накладні). Жодних зауважень щодо дефектності чи недостатності наданих первинних документів перевіряючі в ході перевірки не висловлювали.
Стосовно не відображення результатів попередньої податкової перевірки, позивач вказав, що податкове повідомлення-рішення, сума податкового зобов`язання за яким є зменшеною за рішенням суду, що набрало законної сили, вважається відкликаним, а податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання є рішенням, що складається на виконання вимог законодавства у зв`язку зі зменшенням судом суми податкового зобов`язання і не містить в собі нових підстав для визначення такого зобов`язання.
Відповідач надав відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив, вказавши, що в ході проведення перевірки встановлено, що між ПСП «Слобожанщина Агро» та ТОВ «Регіон транс груп» за період з 01.10.2022р. по 31.11.2022р. проведено операції по придбанню послуг (автопослуги з перевезення продукції, товарів) на підставі укладеного договору перевезення вантажу №240921-01 від 24 вересня 2021 року.
Також Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення від 08.12.2021 року №218756 та від 29.12.2021 року №231110 щодо відповідності ТОВ «Регіон Транс Груп» критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, визначених Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та відповідно внесено його до реєстру ризикових платників.
Згідно аналізу баз даних та податкової звітності ТОВ «Регіон транс груп» не має в наявності власних чи орендованих вантажних автомобілів, які зазначені в договорі перевезення. Згідно бази ГСЦ МВС ( дані інтернет-ресурсу) автомобілі належать фізичним особам. Виплат фізичним особам ТОВ «Регіон транс груп» не здійснює.
Згідно даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «Регіон транс груп» не залучав сторонні організації для перевезення вантажу.
У договорі перевезення вантажу №240921-01 від 24 вересня 2021 року зазначені водії у кількості 12 осіб, з них на ТОВ «Регіон транс груп» працюють лите 3 особи. Дані водії мають мінімальну заробітну плату, що свідчить про відсутність оплати їм відряджень.
Договір перевезення вантажу №240921-01 від 24 вересня 2021 року та акти виконаних робіт не мають юридичної значимості, оскільки печаті на них є ймовірно підробленими, так як печатка підприємства ТОВ «Регіон транс груп» вилучена 26.05.2021 року слідчими під час обшуку.
Враховуючи зазначене, перевіркою господарських відносин з придбання автопослуг з перевезення продукції (товарів) реальність їх здійснення не підтверджена, а відтак, що ПСП «Слобожанщина Агро» допущено порушення п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абзацу першого - третього п. 198.2, абзацу першого - другого п. 198.3 і абзацу третього п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, а саме: завищено суму податкового кредиту на загальну суму 773139 грн., в т.ч. за жовтень 2021 року - 357111 грн. та за листопад 2021 року - 416028 грн.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 27.09.2022 по 17.10.2022 податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку приватного сільськогосподарського підприємства «Слобожанщина Агро» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий-травень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення, задекларованого у попередніх звітних періодах, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки складений акт № 3100/18-28-07-03-07/03800113/110 від 24.10.2022 р., за висновками якого позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок на загальну суму ПДВ 564241 грн., та завищено на загальну суму ПДВ 2826786,00 грн суму від`ємного значення, що зараховується до складу под кредиту наступного періоду ( том 1 а.с. 24-78).
Податковим органом поставлено під сумнів реальність господарських операцій між позивачем і ТОВ «Регіон Транс Груп» по ланцюгу через відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності, недостатність трудових ресурсів та основних засобів та наявність кримінального провадження стосовно контрагента, що на думку податкового органу свідчить про порушення позивачем п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абзацу першого - третього п. 198.2, абзацу першого - другого п. 198.3 і абзацу третього п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, а саме: завищено суму податкового кредиту на загальну суму 773139 грн., в т.ч. за жовтень 2021 року - 357111 грн. та за листопад 2021 року - 416028 грн.
Суд вважає висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки такими, що не відповідають вимогам чинного податкового законодавства, а прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між ПСП «Слобожанщина Агро» (Замовник) та ТОВ «Регіон Транс Груп» ( Перевізник) 24.09.2021 укладений договір перевезення вантажу № 240921-01, за умовами якого Перевізник зобов`язується по найкоротшому, вказаному Замовником раціональному(им) маршруту(ам) доставляти транспортним засобом довірений йому Замовником вантаж - зернові та технічні сільськогосподарські культури (Вантаж) з місця відправлення до пункту призначення та передавати Замовнику або іншому Вантажоодержувачу, визначеному Замовником, а Замовник зобов`язується сплатити плату за здійснення перевезення Вантажу ( а.с. 126-137).
На виконання умов договору перевезення вантажу ТОВ «Регіон транс груп» надало послуги перевезення для ПСП «Слобожанщина Аро», що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), податковими накладними. Зазначені обставини зафіксовані також актом перевірки ( стор.35 Акту).
Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 ПК України закріплено, що податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу. Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно з пунктом 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6. статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України для виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кодекс України передбачає лише такі випадки для не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), як не підтвердження податковими накладними та/або відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або порушення порядку заповнення податкової накладної оформлення їх з порушенням вимог (пункт 198.6 статті 198, пункт 201.10 статті 201). Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити визначені цим Кодексом.
За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. При цьому, на момент складання податкових накладних контрагент ПСП «Слобожанщина Агро» - ТОВ «Регіон Транс Груп», був зареєстрований як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мав право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку послуг (товар); в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких ПСП «Слобожанщина Агро» формувало податковий кредит, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.
Також, згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов`язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку.
Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів. Отже, формування суб`єктом господарювання податкового кредиту та витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між ПСП «Слобожанщина Агро» та ТОВ «Регіон Транс Груп» (оригінали договору, додаткових угод та додатків до нього, оригінали платіжних доручень, оригінали актів здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) з розшифровками, оригінали ТТН, зареєстровані податкові накладні) складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою. Жодних зауважень щодо дефектності чи недостатності наданих первинних документів в акті перевірки не викладено. Отже, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність формування ПСП «Слобожанщина Агро» податкового кредиту.
При цьому, суд вважає, що не заслуговують на увагу доводи відповідача про наявність кримінального провадження стосовно ТОВ «Регіон Транс Груп», віднесення його до переліку ризикових платників податків в грудні 2021 року ( послуги підприємство надало позивачу в вересні-листопаді 2021 року), відсутність у ТОВ «Регіон Транс Груп» власних чи орендованих автомобілів, водіїв, а зазначені в договорі водії на підприємстві не працюють, що свідчить, на думку податкового органу, про відсутність реального характеру господарських операцій.
Так, факт придбання та оплати послуг підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача та податковій звітності; право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними. Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі послуги (роботи, товари) не отримувались платником податків від його контрагентів.
При цьому, податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначаються податкові зобов`язання платника податків, приймаються податковим органом за результатами оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на неперевірених припущеннях чи суб`єктивних думках посадових осіб інших податкових органів, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.
Факт неподання контрагентом податкової звітності чи відсутності певної інформації в податковій звітності товариства, зокрема щодо наявності найманих працівників, основних засобів, сам по собі не може свідчити про відсутність факту здійснення ним господарської діяльності, а лише може бути підставою для висновку щодо допущення останнім порушення вимог законодавства при складанні податкової звітності.
Наведені вище норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи. Таким чином, наданими позивачем первинними документами підтверджується реальність здійснених господарських операцій при придбанні послуг у ТОВ «Регіон Транс Груп».
При цьому, посилання перевіряючих на те, що відносно ТОВ «Регіон Транс Груп» здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні є безпідставними, оскільки саме по собі внесення кримінальних проваджень до Єдиного реєстру досудового розслідувань не може бути підставою для висновків про фіктивність тих чи інших господарських операцій. Зокрема, Верховний Суд в постанові від 27 березня 2018 року у справі №816/809/17 (адміністративне провадження №К/9901/1349/170), зазначив, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.
Відповідні висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 22 вересня 2015 року у справах №810/5645/14 та №2а- 2717/11/2670. Зокрема, Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України було зазначено, що податкова накладна, яка видається платником податку, що поставляє послуги, на вимогу їх отримувача, є підставою для нарахування податкового кредиту останнього лише за умови здійснення самої господарської операції.
Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання доходу, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необгрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення понесених витрат до складу валових витрат та формування податкового кредиту. Разом з тим, в Акті перевірки, перевіряючими не доведено існування таких обставин.
Крім цього, слід відмітити рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява №803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання «справедливого балансу» між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.
В частині другого порушення, як стверджує відповідач, а саме не відображення результатів попередньої податкової перевірки, що призвело до завищення податкового кредиту на суму 2613075 грн., суд зазначає таке.
Приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що у разі, якщо податкове повідомлення-рішення контролюючого органу про визначення податкового зобов`язання оскаржується в судовому порядку, то таке зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. З дня набрання законної сили судовим рішенням про оскарження податкового повідомлення- рішення податкове зобов`язання (його частина) стає узгодженим, а у платника податку виникає податковий обов`язок самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
При цьому, податкове повідомлення-рішення, сума податкового зобов`язання за яким є зменшеною за рішенням суду, що набрало законної сили, вважається відкликаним, а податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання є рішенням, що складається на виконання вимог законодавства у зв`язку зі зменшенням судом суми податкового зобов`язання і не містить в собі нових підстав для визначення такого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах