Справа № 420/9640/23
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9640/23
УХВАЛА
24 травня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача, щодо не проведення жодних дій із приводу обстеження стану та припинення не дозволеного Законом використання виявленої позивачкою підземної споруди у якості ємності для приватної каналізації, яка розміщена на території загального користування в АДРЕСА_1 навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача здійснити демонтаж підземної частини виявленої позивачкою підземної споруди яка розміщена на території загального користування в АДРЕСА_1 навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом засипання її грунтом згідно до рекомендацій наданого Технічного звіту та одночасним улаштуванням зовнішнього підсиленого покриття, розрахованого на проїзд пожежної техніки згідно до ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій».
Ухвалою суду від 08.05.2023 року позов залишено без руху.
18.05.2023 року позивачем усунуто недоліки про які вказувалось у вищенаведеній ухвалі суду.
Згідно положень частини 2 ст. 171 КАСУ суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 171 КАС України суддя, після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.
Приписами частини 5 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Аналізуючи позовну заяву та додані до неї документи, судом встановлено, що предметом адміністративного позову у цій справі є, зокрема, визнання протиправною бездіяльність відповідача, щодо не проведення жодних дій із приводу обстеження стану та припинення не дозволеного Законом використання виявленої позивачкою підземної споруди у якості ємності для приватної каналізації, яка розміщена на території загального користування в АДРЕСА_1 навпроти будинку за адресою: с. Крижанівка, вул. Миклаївська 22 В та зобов`язання відповідача здійснити демонтаж підземної частини виявленої позивачкою підземної споруди яка розміщена на території загального користування в АДРЕСА_1 навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом засипання її грунтом згідно до рекомендацій наданого Технічного звіту та одночасним улаштуванням зовнішнього підсиленого покриття, розрахованого на проїзд пожежної техніки згідно до ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій».
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 4 КАС України в частині 1 пункті 1 дає визначення терміну «адміністративна справа», а саме, що це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
В свою чергу пунктом 2 частини 1 цієї ж статті визначено, що публічно-правовий спір це спір, у якому:
- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).
Приписами ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Вивчивши матеріали справи, суд встановив таке.
Щодо вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити демонтаж підземної частини виявленої позивачкою підземної споруди яка розміщена на території загального користування в АДРЕСА_1 навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом засипання її грунтом згідно до рекомендацій наданого Технічного звіту та одночасним улаштуванням зовнішнього підсиленого покриття, розрахованого на проїзд пожежної техніки згідно до ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій», то суд вказує на таке.
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0161 га, та житлового будинку із господарчою будівлею, що розташовані на зазначеній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу від 30.11.2021 року.
Також з матеріалів доданих до позову вбачається, що в результаті поділу частина земельної ділянки опинилася в загальному користуванні мешканців, які проживають за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 яма власників житлового будинку АДРЕСА_2 , за домовленістю із суміжними землевласниками лишилася на території загального користування села. Проте її стан загрожує цілісності її приватного майна та життю.
Таким чином суд вказує на те, що ділянка на якій знаходиться вигрібна яма, яка стосується предмету спору перебуває у загальному користуванні села, тобто на території місцевої громади.
Тобто в даному випадку наявний спір про захист майнових прав та безпеки позивача, тобто спір про право.
Таким чином, Одеський окружний адміністративний суд не є судом, який «встановлений законом» при розгляді даної частини позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що спір в даній частині позовних вимог має розглядатись за правилами цивільного судочинства.
За таких умов суд доходить висновку, що позивачем в одному адміністративному позові заявлені позовні вимоги з порушенням правил їх об`єднання, та можливість об`єднання зазначених позовних вимог положеннями ст. 172 КАС України не передбачена.
Згідно ч. 6 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
На підставі вищезазначеного, враховуючи, що позивачем в адміністративному позові заявлені позовні вимоги з порушенням правил їх об`єднання, та можливість об`єднання зазначених позовних вимог положеннями ст. 172 КАС України не передбачена, суд доходить висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 адміністративного позову з додатками.
Керуючись ч.6 ст.169 КАС України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу без розгляду.
Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Е.А.Іванов