Справа № 500/968/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/968/23

22 травня 2023 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Хоміцької С.О., представника позивача - Чудопалова Ю.Ю., представника відповідача - Старжинського Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 502 від 06.03.2023 в частині оголошення ОСОБА_1 зауваження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що дисциплінарного проступку не вчиняв, вимог Закону, Статуту, Правил етичної поведінки не порушував, а тому в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку. У зв`язку з чим, вважає притягнення його до дисциплінарної відповідальності безпідставним.

Ухвалою суду від 27.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду на 02.05.2023.

Представником Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до суду 03.04.2023 подано відзив на позовну заяву, у якій він просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що проведеним службовим розслідуванням в діях ОСОБА_1 виявлено ознаки дисциплінарного проступку, а тому керівником ГУНП винесено наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді зауваження.

Ухвалою суду від 02.05.2023 розгляд справи за клопотання представника позивача відкладено на 22.05.2023 та надано можливість ознайомитися із відзивом та додатками до нього.

В судовому засіданні 22.05.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, представник відповідача повністю заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України на посаді інспектора протидії домашньому насильству відділу превенції патрульної поліції Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області.

20.02.2023 року близько 14:10 год., гр. ОСОБА_2 , зателефонував до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомивши, що перебуває в центрі м. Тернопіль та при собі має предмет схожий на пістолет, при цьому обставин знаходження даного предмета не вказав. Капітаном поліції ОСОБА_3 було запропоновано останньому прийти у приміщення СЮП Тернопільського РУП, що знаходиться на бульварі Тараса Шевченка, 1, поряд з цим старший лейтенант поліції ОСОБА_3 зателефонувала до матері гр. ОСОБА_2 та попросила підійти за вищевказаною адресою, щоб в її присутності поспілкуватись з її сином.

Прибувши до вищевказаного підрозділу гр. ОСОБА_2 був запрошений до службового кабінету в якому знаходився старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенцїї патрульної поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_4 та майор поліції ОСОБА_1 . При спілкуванні працівників поліції з гр. ОСОБА_2 останній поводив себе агресивно та мав ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому майором поліції ОСОБА_1 проведено поверхневий огляд гр. ОСОБА_2 в присутності його матері гр. ОСОБА_2 . Під час вищевказаного огляду гр. ОСОБА_2 вчинив конфлікт з працівниками поліції та наніс два удари правою рукою в ділянку голови майору поліції ОСОБА_1 після чого лейтенантом поліції ОСОБА_4 було застосовано відносно гр. ОСОБА_2 заходи передбачені ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» та викликано СОГ.

20.02.2023 о 16:30 до чергової частини Тернопільського РУП через лінію « 102» надійшло повідомлення від лікаря ТМКЛ № 1 про те, що до них за медичною допомогою звернувся інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу превенції патрульної поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_1 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин потилиці, дані травми отримав під час виконання службових обов`язків в приміщенні на АДРЕСА_1 .

За даним повідомленням внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Крім того, за даним фактом наказом ГУПН від 22.02.2023 №411 було призначено службове розслідування, за результатами якого винесено наказ №502 від 06.03.2023 яким майора поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Вважаючи зазначений наказ відповідача протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку правомірності наказу в частині, що стосується виключно позивача, суд враховує наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно з частиною 2 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Приписами статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частиною 1 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина 2 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина 3 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина 4 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, Порядок №893 визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 встановлено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами пунктів 2, 3 розділу ІV Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі пункту 1 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку №893).

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення (пункт 1 розділу VIІ Порядку №893).

Згідно з пунктом 4 розділу VI Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями пункту 5 розділу VI Порядку №893 встановлено, що у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Зі змісту наведених норм права слідує, що підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності конкретного поліцейського є дисциплінарний проступок, який полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, обставини, що свідчать про не дотримання законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях конкретної особи (поліцейського) дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Всі наведені обставини та мотиви, які стосуються вчинення дисциплінарного проступку саме позивачем повинні були бути перевірені дисциплінарною комісією шляхом зібрання відповідних доказів, які в обов`язковому порядку слід було відобразити у вступній, описовій та резолютивній частинах відповідного висновку службового розслідування.

Як встановив суд, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді зауваження стали висновки щодо того, що майор поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_4 під час виконання службових обов`язків діяли не професійно, а саме: порушили загальний алгоритм заходів особистої безпеки, зокрема не провели належну оцінку ситуації, не спрогнозували загрози, не вибрали правильної дистанції, що призвело до отримання майором поліції ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. При цьому в спірному наказі не зазначено в порушення вимог яких саме нормативно-правових актів майор поліції ОСОБА_1 діяв неправомірно.

Також слід зазначити, що при проведенні службового розслідування стосовно саме позивача дисциплінарна комісія зобов`язана була перелічити відповідні посадові обов`язки позивача, вказати обставини їх порушення, але жодних заходів для з`ясування вказаних обставин для цього вжито не було (таких доказів відповідачами не надано та не здобуто їх і судом).

Суд зазначає, з висновку службового розслідування в частині, що стосується позивача слідує, що в ході проведення службового розслідування та при виданні наказу відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, а саме, не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступку, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення. Не зазначено, як можна було провести поверхневий огляд особи на відстані від потенційного правопорушника.

Отже, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а тільки навів абстрактне посилання на допущені порушення вимог п. 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 1, пунктів 2 та 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських та ст.14 ЗУ «Про охорону праці».

Водночас відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено проявів протиправних дій чи бездіяльності позивача щодо виконання своїх службових обов`язків.

Крім того, варто зауважити, що при виконанні своїх службових обов`язків, позивач отримав тілесні ушкодження та на даний час є потерпілим від кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах, а при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Ця правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 20.05.2021 у справі №420/2916/20, яка є обов`язковою для застосування за приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд дійшов висновку про не підтвердження висновків службового розслідування стосовно встановлення порушень службової дисципліни позивачем.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 06.03.2023 №502 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді "зауваження" інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_1 .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору сплаченого за подання позову в сумі 1073 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 23 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Валова, 11,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108720);

Головуючий суддя Осташ А.В.