Справа № 520/26018/21
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 р. Справа № 520/26018/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/26018/21

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХДОР»

до Головне управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХДОР», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, у якому просив:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 10.11.2021 № 01, яким було застосовано штрафні санкції у розмірі 500 000,00 грн;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової служби у Сумській області від 10.11.2021 № 01, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 1020,00 гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009, ) від 10.11.2021 № 01, яким було застосовано штрафні санкції до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХДОР» (вул. Ак. Павлова, буд. 120, м. Харків, 61054, ) у розмірі 500 000,00 гривень.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, 40009, ) від 10.11.2021 № 01, яким застосовані штрафні санкції до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХДОР» (вул. Ак. Павлова, буд. 120, м. Харків, 61054, ) у розмірі 1020,00 гривень.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (вул. Іллінська, б. 13, м. Суми, 40009, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХДОР» (вул. Ак. Павлова, буд. 120, м. Харків, 61054, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 515, 31 грн (сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять гривень 31 копійок).

Не погодившись з таким рішенням, Головне управління ДПС у Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі наказу від 17.09.2021 № 1501-кп «Про проведення фактичної перевірки» Головним управлінням ДПС у Сумської області проведена фактична перевірка місця провадження за адресою: Сумська область м. Охтирка, пров. Спартака, б. 2, господарську діяльність в якому здійснює ТОВ «ТЕХДОР». На виконання наказу контролюючий орган було допущено до перевірки та надана можливість огляду території. На виконання запиту ГУ ДПС у Сумській області позивачем було надано пояснення та копії підтверджуючих документів про інформацію, що стосується предмету перевірки (дотримання вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів, та здійснення Товариством зазначеного виду господарської діяльності. ТОВ «ТЕХДОР» 13.10.2021 отримано акт про результати фактичної перевірки від 01.10.2021 № 4985/А/18-28-09-01/42559642, з виявленими порушеннями чинного законодавства: зберігання пального без наявності ліцензії на збереження, чим порушено ч. 1 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР: ненадання документів, що належать або пов`язані з предметом перевіроки,чим порушено п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з актом перевірки та викладеними у ньому фактах позивачем було надані заперечення та додаткові документи з поясненнями.

Листом від 09.11.2021 № 2823/12/18-28-09-01-13 ГУ ДПС у Сумській області повідомило, що заперечення були розглянуті та залишені без задоволення.

На підставі акту перевірки, відповідачем ГУ ДПС у Сумській області було винесено податкові повідомлення рішення від 10.11.2021 № 01, яким було застосовано штрафні санкції у розмірі 500 000,00 грн, у зв`язку з зберіганням пального без наявності ліцензії на збереження; та податкове повідомлення-рішення від 10.11.2021 № 01, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн, у зв`язку з ненадання документів, що пов`язані з предметом перевірки.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Сумській області від 10.11.2021 № 01, № 01 та звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Судовим розглядом встановлено, що у період з 22.09.2021року ГУ ДПС у Сумській області здійснено фактичну перевірку ТОВ «ТЕХДОР», щодо дотримання вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального та спирту етилового платником податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильника та/або рівнемірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Відповідно до пп. 80.1 та 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (п. 80.10 ст. 80 Податкового кодексу України).

Приписами п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Так, за змістом позову ТОВ «ТЕХДОР» не визначає як підставу позову наявність порушень щодо процедури проведення фактичної перевірки.

Відповідно до абзацу першого преамбули Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95) цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Згідно зі статтею 1 Закону № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Порядок здійснення імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального встановлено ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Згідно з приписами статті 15 Закону №481/95-ВР імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення перевірки ТОВ «ТЕХДОР» 22.09.2021 відповідачем встановлено: «зберігання пального без наявності ліцензії на збереження, чим порушено ч. 1ст. 15 Закону України № 481/95-ВР», однак відповідачем в акті не наводить встановлених фактів такого зберігання, таких як фіксація наявності на території, яка була об`єктом проведення перевірки, ємності для зберігання пального, що належить ТОВ «ТЕХДОР».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР, визначено, що «місце зберігання пального-місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування: зберігання пального діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик».

Як встановлено судовим розглядом, основним видом діяльності позивача є 49.41 вантажний автомобільний транспорт. У штаті ТОВ «ТЕХДОР» обліковуються 129 найманих працівників, які здійснюють керування та обслуговування транспортних засобів і механізмів під час надання послуг. Для здійснення господарської діяльносі ТОВ орендує необхідну матеріально-технічну базу, відповідно до договору оренди № 2021.08 від 02.08.2021 орендодавцем транспортних засобів та механізмів є ТОВ «ДБП ЛІДЕР». Крім того, судом встановлено, що ТОВ «ТЕХДОР» має ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер 2001158 від 07.05.2020 із терміном дії до 08.05.2025, адреса місця зберігання: Полтавська область, м. Полтава, вул. П.Дорошенка, б. 2а, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального(літри) 186 000.

Щодо порушень зазначених у висновку акту від 01.10.2021 про результати фактичної перевірки № 4985/А/18-28-09-01/42559642, з виявленими порушеннями чинного законодавства: зберігання пального без наявності ліцензії на збереження, чим порушено ч. 1 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР; ненадання документів, що належать або пов`язані з предметом перевіроки, чим порушено п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки від 01.10.2021 № 4985/А/18-28-09-01/42559642 було зазначено «оглядом 22 вересня 2021року, у день початку перевірки територій за адресою Сумська область, м. Охтирка, вул. Спартака, б. 2а, в присутності представника ТОВ «ТЕХДОР» було встановлено, відсутність резервуару РГС-10», а тому відсутні підстави для здійснення висновку щодо зберігання пального без наявності ліцензії на зберігання.

Так, з приводу порушення зазначеного в акті, а саме «ненадання документів, що належать або пов`язані з предметом перевіроки, чим порушено п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України», судова колегія зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що Листом № 09-1-1- від 29.09.2021, який було надіслано відповідачу стосовно предмету перевірки, долучені додатки до листа: копія витягу з реєстру платників податків ПДВ; копія штатного розкладу; копії договорів оренди площадки та технічного обладнання ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР» на території Сумська область, м. Охтирка, пров. Спартака, б. 2А; копія паспорта на технічне обладнання ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР» на території Сумської області, м. Охтирка, пров. Спартака, б. 2А; копія форм « 20-опп на майданчик, гараж та резервуар РГС-10 за адресою Полтавська область, м. Полтава, вул. П.Дорошенка, б. 2а, копія ліцензії на зберігання пального ТОВ «ТЕХДОР» за адресою Полтавська область, м. Полтава, вул. П.Дорошенка, б. 2а; копії договорів оренди офісних приміщень, частини площадки та транспортних засобів ТОВ «ТЕХДОР»; копії видаткових накладних та товаротранспортних накладних на відпуск нафтопродуктів, паспортів та сертифікатів якості та інші документи, що також спростовує висновок в акті про ненадання Товариством.

Відповідно до пункту 44.7 статті 47 ПК України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Положеннями пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.

Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що на підставі висновків акту фактичної перевірки від 01.10.2021 № 4985/А/18-28-09-01/42559642 ГУ ДПС у Сумській області, прийняті податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 10.11.2021 № 01, яким було застосовано штрафні санкції у розмірі 500 000,00 грн та податкове повідомлення-рішення Державної податкової служби у Сумській області № 01 від 10.11.2021, про застосування штрафних санкції у розмірі 1020,00 гривень.

Щодо податкових повідомлень-рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абзацу 2 пункту 111.3 ст. 111 ПК України притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, що передбачає встановлення контролюючими органами вини особи, не передбачає презумпції наявності вини фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи у випадках притягнення фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи до юридичної відповідальності інших видів та не звільняє від обов`язку її доведення в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідач не надав до суду доказів цілеспрямованих винних дій ТОВ «ТЕХДОР» в інкримінованому йому податковому порушенні.

Окрім того,/ як вбачається з матеріалів справи, фактична перевірка позивача була проведена не за адресою зберігання пального (м. Полтава, вул. Дорошенка, б. 2А), як зазначено у ліцензії на право зберігання пального. При цьому суд зауважує, що фактичною перевіркою не встановлено жодних порушень щодо зберігання пального ТОВ «ТЕХДОР» , яка проводилася за адресою: м. Охтирка, Сумської області, пров. Спартака, б. 2.

Колегія суддів звертає увагу, що висновки акта перевірки ґрунтуються на припущеннях Головного управління ДПС у Сумській області, без дослідження фактичних обставин, оскільки акт перевірки містить висновки про зберігання пального за іншою адресою ніж зазначено у ліцензії.

Крім того, судова колегія зауважує, що зберігання пального позивачем за адресою: м. Охтирка, Сумської області, пров. Спартака,б. 2, не могло відбуватися, оскільки на даній території відсутні споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального та актом не наводиться встановлення фактів такого зберігання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті неправомірно, за відсутності законодавчо визначених підстав для цього, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 10.11.2021 № 01, яким було застосовано штрафні санкції у розмірі 500 000,00 грн та податкове повідомлення-рішення від 10.11.2021 № 01, про застосованя штрафних санкції у розмірі 1020,00 гривень,а позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року по справі № 520/26018/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 по справі № 520/26018/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова Л.В. Любчич