Справа № 280/1445/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Справа № 280/1445/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрія, буд. 10; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 158Б; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якій (з урахуванням уточненого позову) позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 13.01.2023 №43 про відмову позивачу у призначенні пенсії згідно із Законом України Про державну службу;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 06.01.2023 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району від 06.01.2023 №20/1, №20/2.

Позовна заява та додатки до неї сформовані з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та подані у формі електронного документа представником позивача адвокатом Вельможко А.І., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової допомоги) серія АР №1116145 від 05.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.01.2023 позивач достягла віку 60 років та звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ). Рішенням Управління від 13.01.2023 №43 позивачу відмовлено у призначенні пенсії державного службовця без зазначення конкретних причин відмови. На відповідні запити, орган Пенсійного фонду за місцем обліку позивача повідомив, що причиною відмови у призначенні пенсії стала відсутність необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних посад державної служби, до стажу державної служби позивача не зараховано періоди роботи з 06.08.1979 по 04.02.1983 та з 07.02.1983 по 08.07.1987, оскільки вони не підтверджені уточнюючими документами про належність організацій до державних органів, а довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не відповідають вимогам Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсії окремим категоріям осіб, визначеного постановою Кабінету Міністрів від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Порядок №622). Позивач не погоджується із зазначеним рішенням та вважає його протиправним. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.03.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа, ГУ ПФУ в Запорізькій області); витребувано від ГУ ПФУ в Запорізькій області докази по справі.

28.03.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що пенсійне забезпечення державних службовців станом на 01.05.2016 регулювалося Законом №3723-ХІІ. Водночас, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі Закон №889-VІІІ), відповідно до ст. 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV). З посиланням на норми Закону № 889-VІІІ, відповідач зазначає, що чинність цього закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Позивач працювала на посадах в органах місцевого самоврядування, час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи на посадах державної служби до 04.07.2001, до дати набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року № 2493-III (далі Закон № 2493-III). Відтак, вважає, що позивач не має право на перерахунок пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ. Просить у задоволення позову відмовити.

11.04.2023 третя особа подала витребувані судом докази та письмові пояснення щодо позову, в яких заперечує проти задоволення позову та зазначає, що рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 13.01.2023 №43 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби, визначеного законом. Вказує, що ст. 25 Закону №3723-ХІІ визначено вичерпний перелік категорій посад державних службовців. Відтак, до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, для визначення права на призначення пенсії відповідно до пунктів 10,12 Закону № 889-VІІІ позивачу зараховується, згідно записів трудової книжки, періоди роботи з 09.07.1987 по 14.09.2001. У зв`язку з чим, стаж роботи позивача на державній службі становить 14 років 2 місяці 4 дні, стаж в органах місцевого самоврядування на день звернення становить 21 рік 3 місяці 22 дні. Крім того зазначає, що періоди стажу з 06.08.1979 по 04.02.1983 та з 07.02.1983 по 08.07.1987 не підтверджені уточнюючими документами про належність організації до державних органів, отже відсутні правові підстави для зарахування зазначених періодів до стажу державної служби. До стажу державного службовця позивачу також не зараховано періоди роботи з 15.09.2001 по 06.01.2023 у органах місцевого самоврядування. Також наданні позивачем довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовці від 06.01.2023 №02-20/1 та 02-20/2, видані Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради, не відповідають вимогам Порядку №622, отже для врахування довідок для обчислення розміру пенсії позивача немає підстав. Просить у задоволення позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області з 2015 року та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону №1058-IV.

06.01.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії згідно Закону №3723-ХІІ.

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі-Порядок 22-1) заява позивача від 06.01.2023 в порядку екстериторіальності передана на розгляд до ГУ ПФУ у Львівській області.

За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Львівській області прийнято рішення від 13.01.2023 № 43 про відмову в призначенні пенсії. Вказане рішення містить виклад норм Закону №1058-IV, Закону № 889-VІІІ, Закону №3723-ХІІ, а також посилання на Порядок №622, зазначено, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, до 04 липня 2001 року, по дату набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Враховуючи викладене, прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії згідно Закону №3723-ХІІ.

З метою з`ясування причин відмови в призначенні пенсії на підставі ст.37 Закону №3723-ХІІ, представником позивача направлено адвокатський запит, на який ГУ ПФУ в Запорізькій області листом від 20.01.2023 №0800-0205-8/4934 повідомило, що причиною відмови у призначенні пенсії стала відсутність необхідного стажу на посадах віднесених до відповідних посад державної служби, в наданні розрахунку стажу державної служби відмовлено.

Листом від 03.02.2023 №1300-5903-8/15912 відповідач повідомило представника позивача про те, що стаж роботи державної служби ОСОБА_1 становить 14 років 2 місяці 4 дні, стаж в органах місцевого самоврядування на день звернення становить 21 рік 3 місяці 22 дні. Період стажу з 06.08.1979 по 04.02.1983 та з 07.02.1983 по 08.07.1987 не підтверджений уточнюючими документами про належність організацій до державних органів. Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 06.01.2023 №02-20/1 та №02-20/2 не відповідають вимогам Порядку №622. Враховуючи викладене, а також те, що в період роботи в органах місцевого самоврядування ОСОБА_1 обіймала посади, за якими присвоєно ранг посади особи місцевого самоврядування, а не ранг державного службовця, такі посади з 04.07.2001 не відносяться до категорії посад державних службовців, а відтак, періоди роботи в органах місцевого самоврядування не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VІІІ, пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень якого передбачено, що Закон №3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постановах від 03 липня 2018 року у справі №265/3709/17 та від 19 березня 2019 року у справі № 357/1457/17, від 22 травня 2020 року у справі № 263/9612/16-а, від 12 квітня 2021 у справі №591/3924/16-а.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 30.08.1979, у період до 01.05.2016 позивач працювала на таких посадах:

- з 06.08.1979 по 04.02.1983 на посаді інспектора Відділу соцзабезпечення м.Запоріжжя Виконкому Орджонікідзевської райради народних депутатів (записи №1-3);

- з 07.02.1983 по 08.07.1987 на посаді інспектора з кадрів Управління культури Виконавчого комітету Запорізької обласної Ради народних депутатів (записи №4-5);

- з 09.07.1987 по 14.09.1995 на посаді заввідділом Ленінського райсобезу, перейменованого у відділ соціального захисту населення Ленінського райвиконкому (записи №6-10);

- з 15.09.1995 по 03.03.2011 на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя (записи № 11-16);

- з 04.03.2011 по 30.04.2016 на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району (записи № 17-20).

Із зазначених періодів роботи відповідачем не враховано до стажу державної служби позивача період роботи з 06.08.1979 по 04.02.1983 та з 07.02.1983 по 08.07.1987 з підстав не надання уточнюючих документів щодо підтвердження належності організацій до державних органів, а також з 14.09.2001, оскільки відповідач вважає, що з часу прийняття присяги посадової особи місцевого самоврядування (у випадку позивача це відбулось 14.09.2001, про що свідчить запис №14 у трудовій книжці), час роботи в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), який був чинним на час проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування та до 01.05.2016, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 4 Порядку №283 зазначено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

У додатках до Порядку №283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишніх СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до яких зокрема відносяться робота у Виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Згідно з пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016 (чинний з 01.05.2016) до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування.

Згідно з приписами статті 14 Закону № 2493-III (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад:

перша категорія - посади Київського міського голови, голів обласних рад та Севастопольського міського голови;

друга категорія - посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради;

третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад;

керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад;

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

п`ята категорія - керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх

заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад;

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад;

сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Окрім того, Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 за результатом розгляду справи №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» №889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Судом встановлено, що позивач працювала в державних органах колишнього УРСР (у виконавчому органі органу місцевого самоврядування на різних посадах з 06.08.1979 по 04.02.1983 на посаді інспектора Відділу соціального забезпечення Виконкому Орджонікідзевської райради народних депутатів, з 07.02.1983 по 08.07.1987 на посаді інспектора з кадрів Управління культури Виконавчого комітету Запорізької обласної ради народних депутатів), період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, а також на посадах в органах місцевого самоврядування (з 15.09.1995 по 03.03.2011 на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя; з 04.03.2011 по 30.04.2016 на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району), що передбачені у статті 14 Закону №2493-III, а тому суд дійшов висновку, що зазначені періоди роботи підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивача.

Аналогічний висновок щодо застосування вищенаведених норм права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі №500/6640/16, від 10 лютого 2021 року у справі №825/1453/18.

Крім того, судом встановлено, що згідно наданого відповідачем розрахунку стажу, станом на 31.07.2022, позивач має загальний страховий стаж 44 роки 9 місяців 29 днів, з яких станом на 01.05.2016 позивач має такий стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а саме:

- період роботи з 09.07.1984 по 14.09.2001, що становить 14 років 2 місяці 4 дні, врахований відповідачем, що вбачається з відзиву, пояснень третьої особи, а також, відповідачем, наданих на адвокатський запит представника позивача;

- період роботи з 06.08.1979 по 04.02.1983, що становить більше 3 років;

- період роботи з 07.02.1983 по 08.07.1987, що становить більше 4 років;

- період роботи з 14.09.2001 по 30.04.2016, що становить більше 9 років.

Суд не може перебирати на себе функцію щодо обрахунку дійсного стажу роботи позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, однак, з огляду на встановлені обставини справи, вищенаведений стаж роботи позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016 очевидно перевищує 20 років, що є достатнім для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу відповідний вид пенсії.

Крім того, судом встановлено, що наданні позивачем довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовці від 06.01.2023 №02-20/1 та №02-20/2, видані Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради, не прийняті відповідачем з посиланням на їх невідповідність відповідають вимогам Порядку №622.

Пунктом 4 Порядку №622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.

Судом встановлено, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 06.01.2023 № 02-20/1, видана Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, містить відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг (9 ранг), надбавка за вислугу років (40%), надбавка за звання «Заслужений працівник соціальної сфери» (5%) на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), від 06.01.2023 №02-20/2, видана Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, та містить дані про надбавки, премії та інші виплати за період з 01.01.2018 по 31.12.2022, на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Водночас відповідачем не наведено належних обґрунтувань, з яких саме підстав подані позивачем довідки не підлягають врахуванню для призначення її пенсії, оскільки а ні в оскаржуваному рішенні, а ні у відзиві на позовну заяву, поданому відповідачем, та поясненнях третьої особи не наведено жодних посилань на положення Постанови №622, яким такі довідки не відповідають.

Враховуючи наведене, відповідачем не доведено наявність підстав для неврахування вказаних довідок при обрахунку пенсії позивача.

Як наслідок, наявні підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачу з 06.01.2023 пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ з урахуванням заробітку, зазначеного у довідках Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району від 06.01.2023 № 02-20/1, №02-20/2 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн, інших судових витрат не заявлено.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 858,88 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.01.2023 №43 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 06.01.2023 пенсію відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ з урахуванням заробітку, зазначеного у довідках Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району від 06.01.2023 №02-20/1, №02-20/2.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрія, буд. 10; ;

Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 22.05.2023.

Суддя М.О. Семененко