Справа № 333/5999/22
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5999/22
Провадження № 2-а/333/21/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Косолап А.С., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції НП України Куща О.П. (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.96) та Департаменту патрульної поліції НП України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, буд.3, ), -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2022 року ОСОБА_2 через свого представника Борисенкова В.С. звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із адміністративним позовом до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції НП України Куща О.П. та Департаменту патрульної поліції НП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на таке.

03.12.2022 року ОСОБА_2 отримала поштове відправлення з постановою серії БАФ №280665 від 25.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

ОСОБА_3 звертає увагу суду, що копія вказаної постанови всупереч вимогам ст.258 КУпАП не своєчасно була направлена на адресу ОСОБА_2 . Крім того, остання під час її винесення не була присутньої.

Так, дійсно 25.11.2022 року ОСОБА_2 дійсно була запрошена до приміщення Управління патрульної поліції в Запорізькій області на розгляд справи про адміністративне правопорушення, нібито вчинене нею раніше.

24.11.2022 року на офіційну електронну адресу Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бутенко В.В. було направлено клопотання про відкладення розгляду справи, призначене на 25.11.2022 року, так як остання перебувала у той день поза межами м. Запоріжжя.

На вказане клопотання ОСОБА_2 отримала роз`яснення посадової особи Управління патрульної поліції в Запорізькій області положень ЗУ «Про звернення громадян».

Отже, відповідач інспектор УПП в Запорізькій області Кущ О.П., своєчасно отримавши клопотання ОСОБА_2 , проігнорував його та розглянув справу про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності. Вказаними діями було порушено не тільки право ОСОБА_2 бути присутньою під час такого розгляду, але і право позивача при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Примірник оскаржуваної постанови, який був отриманий поштовим зв`язком ОСОБА_2 , не відповідає вимогам ст.238 КУпАП, так як не містить будь-якої інформації у таких графах: «опис обставин, установлених під час розгляду справи», а також «зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення». Отже, позивач фактично навіть не повідомлена про те, які саме її дії були протиправними, а також не має уявлення про нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказані порушення, ОСОБА_3 просить постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 скасувати, а провадження у цій справі закрити, поклавши усі судові витрати на відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

06.12.2022 року ухвалою суду позовна заява ОСОБА_2 була прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

18.01.2023 року на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_2 від представника Департаменту патрульної поліції НП України Назаренка М.М., в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

24.10.2022 року під час несення служби у Запорізькій області поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України. Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно ч.3 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», була наголошена причина звернення, а саме: водій порушив вимоги ПДР України.

ОСОБА_2 не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії, яке дає змогу ідентифікувати особу, яка керує транспортним засобом.

Отже, обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення та склад такого правопорушення у її діях. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відносно ОСОБА_2 було складено постанову про адміністративне правопорушення.

Суд не приймає до уваги вказаний відзив та залишає його без розгляду, враховуюче таке.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.12.2022 року суд встановив відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву.

Копія позову та доданих до нього матеріалів була отримана Департаментом патрульної поліції НП України 15.12.2022 року, що підтверджується підписом відповідальної особи (Радімова) на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (№750).

Відзив представника Департаменту патрульної поліції НП України Назаренка М.М. був відправлений суду простою поштовою кореспонденцією 13.01.2022 року, про що свідчить відповідний штамп.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (ч.7 ст.120 КАС України).

Отже, фактично для представника Департаменту патрульної поліції НП України строк подачі відзиву сплинув починаючи з 31.12.2022 року.

За правилами ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У своєму відзиві або в окремій заяві ОСОБА_4 не порушує питання про поновлення процесуального строку для подачі відзиву і не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості подання до суду відзиву у строк, встановлений законом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 17.01.2023 року підтримала свої позовні вимоги та послалася на обставини, викладені її представником у позові. Додатково пояснили, що вона отримала копію постанови, яку долучила до позову, але, враховуючи її якість, взагалі незрозуміло суть адміністративного правопорушення.

У подальшому, від представника позивача Борисенкова В.С. надходили заяви про проведення судових засідань у відсутності сторони позивача, враховуючи що ними подано усі наявні докази, необхідні для вирішення справи по суті.

15.02.2023 року у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову ОСОБА_2 , зазначивши, що 24.10.2022 року, приблизно о 12-00 год. він разом із своїм напарником інспектором УПП в Запорізькій області Ніцевичом О.А. перебували на чергуванні на службовому автомобілі і здійснювали рух по Прибережній магістралі у м. Запоріжжі. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Українською, побачили як водій автомобіля «Хюндай І20» повернув ліворуч, що було заборонено Правилами Дорожнього руху, враховуючи відповідний дорожній знак. Вони, догнавши водія вказаного автомобіля, зупинили зазначений транспортний засіб маячками червоного кольору і у подальшому встановили, що його водієм була ОСОБА_2 . Остання на момент зупинки автомобіля не мала при собі посвідчення водія, страховий поліс, а тільки паспорт громадянки України, та попрохала відкласти розгляд справи, у зв`язку з можливістю отриманням правової допомоги. Це клопотання було задоволено і ОСОБА_2 він викликав до УПП в Запорізькій області на 25.11.2022 року на розгляд справи.

Вказаної дати ОСОБА_2 не з`явилася до УПП в Запорізькій області, тому він склав постанову серії БАВ №280665 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зазначивши порушення ОСОБА_2 вимог ч.1 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП. Враховуючи вимоги ст.36 КУпАП, на ОСОБА_2 було накладено стягнення за ч.1 ст.126 у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Постанову він виписував під копіювальний папір і копію постанови надіслав ОСОБА_2 . На цей час у нього відсутні будь-які документи, пов`язані із розглядом адміністративного правопорушення, скоєного ОСОБА_2 , так як усі матеріали він передав до адміністративної практики УПП в Запорізькій області.

Відповідачем ОСОБА_1 було заявлено клопотання про допит як свідка ОСОБА_5 , яке було задоволено судом.

Допитаний свідком ОСОБА_5 пояснив, що 24.10.2022 року, приблизно о 12-00 год. він разом із своїм напарником інспектором УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 перебували на чергуванні на службовому автомобілі і здійснювали рух по Прибережній магістралі у м. Запоріжжі. Біля перехрестя з вул. Українською, він побачив як водій автомобіля «Хюндай І20» повернув ліворуч, що у даному місці було заборонено ПДР, так як там був встановлений дорожній знак 5.16 «Напрямок руху по смугам». Догнавши водія вказаного автомобіля, він з ОСОБА_1 зупинили зазначений транспортний засіб. У подальшому було встановлено, що водієм вказаного автомобіля була ОСОБА_2 , яка на момент зупинки автомобіля не мала при собі посвідчення водія. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 заявила клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з можливістю отриманням правової допомоги. Це клопотання було задоволено інспектором УПП в Запорізькій області Кущем О.П. Як надалі відбувалися події, він не знає.

Враховуючи низьку якість копії постанови серії БАВ №280665 від 25.11.2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, яку було отримано від УПП в Запорізькій області і долучено до адміністративного позову, а саме: неможливість встановити суть адміністративного правопорушення, статті КУпАП, за яким притягається ОСОБА_2 , вид та міру адміністративного стягнення, суд двічі ухвалою від 15.02.2023 року зобов`язував начальника УПП в Запорізькій області надати на адресу суду належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких було винесено вказану постану.

Проте, на момент розгляду справи жодних документів до суду на дано не було, хоча відповідальна особа УПП в Запорізькій області (Бойко) двічі отримувала ухвалу суду від 15.02.2023 року: 07.03.2023 року та 07.04.2023 року.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 , вислухавши позивача, відповідача ОСОБА_1 , оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 25.11.2022 року поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Запорізькій області сержантом поліції Кущем О.П. було складено постанову серії БАВ №280665 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зазначивши порушення ОСОБА_2 вимог ч.1 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП. Враховуючи вимоги ст.36 КУпАП, на ОСОБА_2 вказаною постановою було накладено стягнення за ч.1 ст.126 у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Суть адміністративного (их) правопорушення (нь) неможливо встановити у зв`язку з ненаданням цих відомостей з боку позивача (з поважної причини) та з боку відповідачів через невиконання ухвали суду від 15.02.2023 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду.

Оскільки постанову по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 отримала 03.12.2022 року, а звернувся остання до суду 05.12.2022 року, то встановлений ч.2 ст.286 КАС України десятиденний строк з дня її прийняття для звернення до суду із позовною заявою нею не порушено.

Відповідно до вимог ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст.222 КУпАП зокрема віднесено розгляд справи за ч.1 ст.126, ч.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.4. «а» ПДР України встановлено обов`язок водія зупинитися, на вимогу та пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пункт 2.1 ПДР України встановлює, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом вiдповiдної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби. Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон):

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом MBC, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах дозвіл виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху: на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожне перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил:

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі вiдповiднi пiдтвердні документи (посвідчення).

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами частини 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, п.п.1,3 ч.1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Водночас, відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Як вбачається з пояснень відповідача ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 підставою для зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 стало порушення останньою Правил дорожнього руху України, а саме: не виконання вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах».

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку жодних доказів (пояснення свідків, відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції) відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача Назаренко М.М. щодо порушення ОСОБА_2 вимог ПДР та ч.1 ст.122 КУпАП, суду надано не було. Крім того, відповідачами не надана копія оскаржуваної постанови, яка б читалася, і з якої можливо було встановити фактичні обставини. Позивач надала свою копію оскаржуємої постанови, яка їй була надіслана відповідачем ОСОБА_1 поштовим зв`язком, і з якої неможливо встановити зазначені обставини.

Отже матеріали справи не містять опису обставин справи, встановлених під час розгляду працівниками поліції справи, до неї не додано жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.122 КУпАП.

Відомості, надані у судовому засіданні відповідачем ОСОБА_1 та інспектором УПП в Запорізькій області Ніцевичем О.А. суд не вважає доказами вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, так як ОСОБА_1 та ОСОБА_5 діяли як службові особи - інспектори патрульної поліції. Суд зазначає, що свідчення зазначених осіб не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, які виконуть функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №489/4827/16-а).

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

Згідно останньої правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 жовтня 2019 року по справі №161/7068/16-а поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Враховуючи, що інспектор патрульної поліції Кущ О.П. належним чином не зафіксував та не довів належними і допустимими доказами факту невиконання ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам» і відповідно скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, тому законні підстави для здійснення контролю за наявністю у позивача права користування транспортним засобом були відсутні.

Отже, за таких обставин, суд дійшов до висновку, що вимоги посадової особи УПП в Запорізькій області Куща О.П. про пред`явлення документів є незаконними, тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того, згідно вимог ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову по справі. Справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян.

Вважаю, що у даному випадку ОСОБА_1 не дотримався вимог КУпАП та Конституції України (ст.64), згідно яких права громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_2 , на думку суду, відповідач ОСОБА_1 обмежив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності у праві бути обізнаною у чому її фактично обвинувачують і надати пояснення, докази для спростування доводів та висновків працівника УПП в Запорізькій області, заявляти певні клопотання, користуватися правовою допомогою тощо.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, оскільки інспектор патрульної поліції не зафіксував в установленому законом порядку порушення водієм транспортного засобу п.31.6.б ПДР України (заборона подальшого руху транспортних засобів у темну пору доби якщо не горять лампи задніх габаритних ліхтарів), його вимога про пред`явлення документів (посвідчення водія) є не доведеною.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що за відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за які останню притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано штрафу, визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП є неможливим, оскільки факт порушення нею п.п. 2.1.а ПДР України та виконання вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам» не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач ОСОБА_1 мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови, через що вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, через скасування рішення суб`єкта владних повноважень провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 121, 126, 132, 134, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції НП України Куща О.П. (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.96) та Департаменту патрульної поліції НП України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, буд.3, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії БАВ №280665 від 25.11.2022року, винесену поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції НП України Кущем О.П. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції НП України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, буд.3, ) на користь ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Повний текст рішення складено 19.04.2023 року.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Р.С. Холод