Справа № 520/3359/23
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

24.05.2023 № 520/3359/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Кухар М.Д., розглянувши питання щодо закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міністерства соціальної політики України (вул. Еспланадна, буд. 8/10, м. Київ, 01601, ), Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області (вул. Гагаріна, буд. 1,м. Ізюм, Харківська область, 64300, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

-визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області та Міністерства соціальної політики України щодо невиплати згідно довідки Управління соці ального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 23 травня 2019 року №01-23/06 суми індексації грошових доходів за період із травня 2016 року по 01 жовтня 2018 року на виплачену суму 37787,79 грн., яка склала 4078.82 грн., а також суми компенсації втрати частини грошових доходів за цей же період на ту саму виплачену суму, яка склала -5117,95 грн., а всього - 9196,77 грн., на підставі Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №520/ 1367/19;

-стягнути на підставі Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №520/1367/19 з Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військо вої адміністрації Харківської області та Міністерства соціальної політики України згідно довідки Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківсь кої області від 23 травня 2019 року №01-23/06 суми індексації грошових доходів за період із травня 2016 року по 01 жовтня 2018 року на виплачену суму 37787.79 грн., яка склала 4078.82 грн., а також компенсацію втрати частини грошових доходів за цей же період на ту ж саму суму, яка становить- 5117.95 грн., а всього -9196.77 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Вказану ухвалу суду надіслано судом відповідачу-1 на офіційну електронну адресу (), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Однак у встановлений судом строк відповідач-1 відзиву не подав, про причини не подання відзиву суд не повідомив, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вказану ухвалу суду надіслано судом відповідачу-2 з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Однак у встановлений судом строк відповідач-2 відзиву не подав, про причини не подання відзиву суд не повідомив, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суддя Кухар М.Д. з 27.02.2023 по 03.03.2023 та з 01.05.2023 по 15.05.2023 перебувала у щорічній відпустці.

Під час вивчення матеріалів цієї адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Суд з комп`ютерної програми «Спеціалізоване діловодство суду» встановив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено у повному обсязі.

Зобов`язано Управління соціального за хисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області та Міністерство соціальної політики України донарахувати та виплатити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за Рішенням Європейського Суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та ін. проти України щодо заяви позивача № 4862 від 03.01. 2013 на виконання Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року у справі №2002 /2-а-464/11 суму індексованого доходу та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати соціальних виплат, а саме: компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за період із 01 травня 2016 року по 01 жовтня 2018 року на суму 37787 грн.79 коп. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міні стрів України від 21 лютого 2001 р. N159.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

На запит позивача від 27.01.2023 щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19, листом від 03.02.2023 № М-5 відповідач повідомив останнього про те, що кошти на вказані цілі, згідно заявки управління на 2022 рік не виділялися у зв`язку з тимчасовою окупацією. Водночас зазначено, що управлінням подана заявка щодо потреби у бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача за бюджетною програмою за КПКВК 2501290 «Забезпечення виконання рішень суду»: сума індексації грошових доходів за період із травня 2016 року по 01 жовтня 2018 року, яка складає 4078,82 грн., а також сума компенсації втрати частини грошових доходів за цей же період, яка становить 5117,95 грн.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача з приводу нездійснення виплати позивачу заборгованості суми індексації грошових доходів за період із травня 2016 року по 01 жовтня 2018 року на виплачену суму 37787,79 грн., яка склала 4078,82 грн., а також компенсацію втрати частини грошових доходів за цей же період на ту ж саму суму, яка становить- 5117,95 грн., а всього -9196.77 грн., позивач звернувся до суду з позовною заявою з даною позовною заявою.

Відтак, фактичною підставою для звернення позивача до суду з позовом щодо стягнення заборгованості суми індексованого доходу та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати соціальних виплат у розмірі 9196,77 грн є невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Приписами частини п`ятої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон України №1404-VIII).

За частиною першою статті 1 Закону України №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 11 Закону України №1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З системного аналізу зазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється у порядку, передбаченому Законом України №1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі №816/2016/17.

Згідно статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відтак, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 16.03.2023 у справі №640/12697/21 Верховний суд вказав, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Положеннями статті 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Таким чином, у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачами на виконання судового рішення у справі №520/1367/19 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не подавати новий адміністративний позов.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, він може звернутися до суду у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто у порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 17.04.2019 у справі №355/1648/15-а, від 21.08.2019 у справі № 295/13613/16, від 22.028.2019 у справі №522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а, від 24.09.2020 у справі №640/15623/19, від 28.02.2023 у справі №260/1898/22.

Згідно пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що рішення суду щодо зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити позивачу суму індексованого доходу та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати соціальних виплат. позивачем не оскаржено, що спір між сторонами про розмір нарахованої (обчисленої) суми - відсутній. Тобто, є судове рішення, яким визначено спосіб захисту порушеного права щодо отримання позивачем нарахованої суми.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки спірні правовідносини виникли у порядку виконання рішення суду у справі №520/1367/19.

Водночас суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлений права у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачами на виконання судового рішення у справі №520/1367/19 скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №520/3359/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області та Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено чим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у строк, визначений ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 15 днів з дати постановлення ухвали. Скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 24 травня 2023 року.

Суддя Кухар М.Д.