Справа № 560/2842/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2842/23
РІШЕННЯ

іменем України

23 травня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 66 від 17.01.2023 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати при обчисленні трудового стажу період роботи ОСОБА_1 з 19.08.1988 року по 13.11.1995 року в радгоспі "Світлий шлях" Єлецького району Ліпецької області РСФСР.

В підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що 10.01.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.01.2023 року № 66, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

При обчисленні страхового стажу пенсійний орган не врахував період роботи позивача з 19.08.1988 року по 13.11.1995 року в радгоспі "Світлий шлях" Єлецького району Ліпецької області РСФСР, оскільки на печатці не проглядається її назва.

За результатами розгляду поданих документів та даних персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача за підрахунком пенсійного органу становить 28 років 4 місяців 25 днів, а для призначення пенсії за віком необхідний стаж становить 29 років.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком та вважає, що має достатньо стажу трудової діяльності який дає їй право на призначення такої пенсії, тому звернулася в суд з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якій відповідач позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.

Обгрунтовуючи заперечення позову, представник відповідача пояснила, що 10.01.2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ пенсійного органу, що призначає пенсію-Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

За результатами розгляду заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 17.01.2023 року № 66, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

Про прийняте рішення позивач повідомлена листом від 08.02.2023 року № 2200-0216-8/10037.

До страхового стажу не зараховано період роботи позивача з 19.08.1988 року по 13.11.1995 року в радгоспі "Світлий шлях" Єлецького району Ліпецької області РСФСР, оскільки на печатці не проглядається її назва, а також тому, що це період роботи в російській федерації.

На дату звернення із заявою про призначення пенсії, вік позивача становить 60 років 1 місяць 21 день.

Згідно поданих документів, загальний страховий стаж позивача становить 28 років 04 місяці 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховує наступне.

Судом встановлено, що 10.01.2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Подана заява та додані до неї документи прийняті 10.01.2023 року та зареєстровані у пенсійному органі за № 476, що підтверджується копією розписки-повідомлення.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.01.2023 року № 66, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

Вік заявника-60 років 1 місяць 21 день.

Необхідний страховий стаж згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 29 років.

Страховий стаж позивача становить 28 років 4 місяці 25 днів.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 19.08.1988 року по 13.11.1995 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на печатці при звільнені не проглядається назва печатки.

Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи, видану на підставі первинних документів.

Про прийняте рішення позивач повідомлена листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.02.2023 року № 2200-0216-8/10037.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, (далі-Закон № 1058-IV).

Вказаний Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", (частина 1 статті 5 Закону № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Як один із видів пенсійних виплат, в солідарній системі призначається пенсія за віком, (пункт 1 частини 1 статті 9 Закону №1058-IV).

Згідно із частинами 1, 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 794 від 04.06.1998 року "Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування", установлено, що починаючи з 1 липня 2002 року обчислення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Частинами 1, 3 статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затвердило "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 1.1 Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви, (пункт 1.8 Порядку № 22-1).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності-за формою згідно з додатком 3 до Положення;

Відповідно до пункту 2.23 Порядку № 22-1, при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

-повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

-сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно із пунктами 4.3, 4.7 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

До 01 січня 2004 року страховий стаж працівників обраховувався відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року, який набрав чинності 01.01.1992 року на підставі постанови ВР України від 6 грудня 1991 року № 1788-XII, (далі Закон № 1788-XII).

Згідно із пунктом г) статті 3 Закону № 1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: інші особи, які підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердив "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі Порядок № 637).

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 23 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 була затверджена "Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", (далі Інструкція № 162).

Вказана Інструкція перестала застосовуватися відповідно до наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.

Згідно із пунктами 2.3, 2.5, 2.9 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведенні на іншу постійну роботу чи звільнення здійснюються адміністрацією підприємства після прийняття наказу, але не пізніше тижневого строку, а при звільненні-в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу.

У випадку виявлення неправильного запису або неточних відомостей про роботу, переведенню на іншу постійну роботу, виправлення проводиться адміністрацією того підприємства де була здійснений відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику необхідну допомогу.

В розділі "Відомості про роботу", трудової книжки закреслення раніше здійснених неточних або неправильних записів не допускається.

При необхідності зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 необхідно вказати, що запис за № недійсна.

Аналіз змісту наведених правових норм дає суду підстави зробити висновок про те, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV, тому відповідно підставами для відмови в призначенні пенсії за віком є відсутність встановленого законодавством страхового стажу та недосягнення особою встановленого законодавством віку.

Призначення пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках передбачених Законом № 1058-IV.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання особою заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії.

Основним документом, що підтверджує трудовий (страховий) стаж в період до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, тобто до 01 липня 2000 року, є трудова книжка.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, при цьому для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, в зв`язку з чим недотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи якій належить трудова книжка, та відповідно не може впливати на її особисті права.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист, в тому числі і щодо вирішення питання призначення пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Право позивача на пенсійне забезпечення не повинно безумовно залежати від відсутності наказів підприємства з кадрових питань, інших первинних документів в підтвердження записів у трудовій книжці про трудову діяльність, та якості проставленої печатки якою завірено запис про звільнення позивача, оскільки отримати такі документи неможливо як позивачу так і відповідачам за відповідними запитами із-за військової агресії російської федерації, на території якої знаходиться підприємство де працювала позивач.

Законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Право особи на одержання пенсії повинно встановлюватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26 травня 1980 року № 3 та № 4 позивач в період з 19.08.1988 року по 13.11.1995 року працювала дояркою в радгоспі "Світлий шлях" Єлецького району Ліпецької області РСФСР.

В печатці, якою завірений запис про звільнення позивача за власним бажанням неможливо прочитати її назву.

Суд не вважає недолік з неякісним відбитком печатки таким, на підставі якого виникає необхідність позбавити позивача її права на пенсійне забезпечення.

Всі записи в трудовій книжці за вказаний період виконані належним чином, згідно із правилами, визначеними Інструкцією № 162.

Враховуючи наведене, суд робить висновок про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.01.2023 року № 66, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу, оскільки до страхового стажу не зараховано період роботи з 19.08.1988 року по 13.11.1995 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26 травня 1980 року, суперечить чинному законодавству, що врегульовує принципи, засади і механізми призначення та виплати пенсій, в зв`язку з чим необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача який дає право на призначення пенсії за віком, період трудової діяльності з 19.08.1988 року по 13.11.1995 року, (записи №№ 3,4) відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 26 травня 1980 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.01.2023 року № 66, страховий стаж позивача обрахований в розмірі 28 років 04 місяці 25 днів.

Станом на дату звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком від 10.01.2023 року, позивачу виповнилося 60 років, що відповідає вимогам статті 26 Закону № 1058-IV.

В зв`язку із зарахуванням судовим рішенням до страхового стажу позивача періоду роботи з 19.08.1988 року по 13.11.1995 року, її загальний страховий стаж із врахуванням страхового стажу який обрахований пенсійним органом становить більше 29 років, що також відповідає вимогам статті 26 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки вік позивача на дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком та розмір її страхового стажу відповідають вимогам статті 26 Закону № 1058-IV, суд вважає, що з метою більш ефективного захисту прав та інтересів позивача, враховуючи, що позивач має право на призначення пенсії за віком, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Враховуючи наведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.01.2023 року № 66, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", необхідно визнати протиправним та скасувати.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в даній ситуації за умови підтвердження трудового стажу, позивач як громадянин України, наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у таких постановах-від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а та від 31 січня 2019 року у справі №233/1181/17.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 10.01.2023 року, а 19.11.2022 року позивачу виповнилося 60 років, суд приходить до висновку, що необхідно зобов`язати відповідача-Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити позивачу пенсію за віком з 19.11.2022 року, так як заява про призначення пенсії за віком подана не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Підсумовуючи викладене, аналізуючи все в сукупності, суд вважає, що позов обгрунтований, доведений дослідженими доказами, тому підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком період трудової діяльності дояркою з 19.08.1988 року по 13.11.1995 року в радгоспі "Світлий шлях" Єлецького району Ліпецької області РСФСР, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26 травня 1980 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.01.2023 року № 66, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, починаючи з 19.11.2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10,Львів,79046 , код ЄДРПОУ - 13814885)

Головуючий суддя В.К. Блонський