Справа № 420/940/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/940/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду звернувся адвокат Семенцов Олександр Іванович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незастосування середньої заробітної плати в Україні за 2017 2019 роки при обчисленні ОСОБА_1 , пенсії за віком згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017 2019 роки, починаючи з 26 листопада 2020 року, та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, щ з 13.11.2015 року він отримував пенсію за вислугу років відповідно до пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В подальшому, позивач 26.11.2020 року звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про переведення його з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ГУ (далі - Закон № 1058-IV). З листа відповідача від 11.01.2023 року позивач дізнався про протиправну бездіяльність відповідача щодо незастосування середньої заробітної плати по Україні за 2011 - 2019 роки при обчисленні мені пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вказує, що відповідач безпідставно застосував до вказаних правовідносин правове регулювання переходу із одного виду пенсії на інший, що передбачено частиною 3 статті 45 Закону № № 1058-IV, оскільки пенсія із застосуванням норм Закону № 1058-IV була призначена позивачу вперше, а відтак такого переходу в межах дії цього Закону не відбувалося. За приписами частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV при обчисленні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, однак позивач звернувся з відповідною заявою до відповідача 26.11.2020 року, а тому існують усі законодавчо передбачені підстави для обчислення йому пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки (2017-2019 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії за іншим Законом ( Законом № 1058-IV).

10.02.2023 р. відповідач надав відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи на те, що з 13.11.2015 позивач отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до пункту «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислену при страховому стажі 36 років 10 місяців (враховано по 12.11.2015), середньомісячній заробітній платі 21 002, 27 грн (коефіцієнт заробітку 4,29597 х 4888,83 грн - середня зарплата за 2014-2016 роки), визначеній за період з 01.07.2000 по 30.11.2015 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір становив 7 753, 46 грн, де: основний розмір пенсії - 7 735, 77 грн; доплата за 1 рік понаднормативного стажу - 17,69 грн. Згідно із заявою від 26.11.2020 позивача переведено з пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком згідно із Законом, обчислену при страховому стажі 36 років 11 місяців (враховано по 31.01.2016), середньомісячній заробітній платі 21 002, 27 грн (коефіцієнт заробітку 4,29597 х 4888,83 грн - середня зарплата за 2014-2016 роки), визначеній за період з 01.07.2000 по 30.11.2015 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір встановлено на рівні 7 770, 53 грн, де: основний розмір пенсії - 7753,41 грн; доплата за 1 рік понаднормативного стажу - 17,12 грн. Частиною 3 ст. 45 Закону №1058, визначено що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Відповідач звертає увагу, що позивач помилково вважає призначення пенсії з 26.11.2020 саме за призначенням пенсії вперше, оскільки пенсія позивачу призначена раніше, а призначена пенсія вперше саме з 13.11.2015, отже призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.11.2020 є переходом з одного виду пенсії на інший. Отже, не має законних підстав для призначення та виплати позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058 з 26.11.2020 із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2017-2019 рр.

21.02.2023 року позивачем надана відповідь на відзив, в якій вказує, що у відзиві на позов представник відповідача не надав жодного доказу на підтвердження правомірності оскаржуваної бездіяльності. Зокрема, вважає безпідставним посилання представника відповідача на рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі № 522/7539/18, оскільки правові висновки зазначених судових рішень не мають ніякого відношення до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем та до предмету спору в цій справі. Крім того, доводи відповідача щодо пропуску строку звернення до суду спростовуються рішенням суду в цій справі, викладеним в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 року.

10.02.2023 року на виконання ухвали суду від 27.01.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало суду копію матеріалів пенсійної справи позивача.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 25.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Цією ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії пенсійної справи позивача.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 з 13.11.2015 була призначена пенсія за вислугу років, як докеру-механізатору, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується протоколом № 8839 від 27.11.2015 р.

26.11.2020 року у зв`язку з досягненням пенсійного віку ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про перехід на інший вид пенсії - з пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

02.12.2020 року рішенням Центрального ОУ ПФУ в м. Одесі № 40 позивачу з 26.11.2020 року переведено із пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

03.01.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням середньої заробітної плати за 2018-2019 роки та провести перерахунок пенсії з дати призначення пенсії за віком, оскільки при призначенні пенсії за віком було застосовано середню зарплату, з якої раніше було обчислено пенсію за вислугу років, що не відповідає вимогам статті 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ( а.с. 21)

11.01.2023 р. ГУ ПФУ в Одеській області листом за вих . № 607-146/П-02/8-1500/23 повідомило позивача, що з 13.11.2015 позивач отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до пункту «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислену при страховому стажі 36 років 10 місяців (враховано по 12.11.2015), середньомісячній заробітній платі 21 002, 27 грн (коефіцієнт заробітку 4,29597 х 4888,83 грн - середня зарплата за 2014-2016 роки), визначеній за період з 01.07.2000 по 30.11.2015 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір становив 7 753, 46 грн, де: основний розмір пенсії - 7 735, 77 грн; доплата за 1 рік понаднормативного стажу - 17,69 грн. Згідно із заявою від 26.11.2020 позивача переведено з пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком згідно із Законом, обчислену при страховому стажі 36 років 11 місяців (враховано по 31.01.2016), середньомісячній заробітній платі 21 002, 27 грн (коефіцієнт заробітку 4,29597 х 4888,83 грн - середня зарплата за 2014-2016 роки), визначеній за період з 01.07.2000 по 30.11.2015 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір встановлено на рівні 7 770, 53 грн, де: основний розмір пенсії - 7753,41 грн; доплата за 1 рік понаднормативного стажу - 17,12 грн. Оскільки ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років, для врахування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2017-2019 роки - 7763,17 грн) не має підстав. ( а.с. 22).

Вважаючи незастосування відповідачем середньої заробітної плати в Україні за 2017 2019 роки при обчисленні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV протиправною бездіяльністю, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі по тексту - Закон № 1058-ІУ), яким визначено, зокрема

- за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. ( частина перша статті 9 Закону №1058-ІV);

- особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором. ( стаття 10 Закону № 1058-ІУ);

- заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. ( частина друга статті 40 Закону №1058-IV);

- переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. ( частина 3 ст. 45 Закону № 1058-ІУ).

- до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років. ( пункти 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV)

VI. Оцінка суду

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як встановлено судом та підтверджується матеріалам справи спірність питання полягає у правомірності застосування відповідачем показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України при переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням права, встановленого Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII ( далі Закон № 1788-XII) на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, варто зазначити, що позивач не оспорює інші показники, взяті відповідачем до уваги при розрахунку розміру пенсії (страховий стаж, коефіцієнт заробітної плати).

Відповідно до встановлених обставин суд звертає увагу, що у листопаді 2015 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту « г» статті 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII ( далі Закон № 1788-XII), який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Так, абзацом першим пункту "г" статті 55 Закону № 1788-XII передбачено право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі.

Статтею 7 Закону № 1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно з пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше у листопаді 2020 року у зв`язку з досягненням ним пенсійного віку.

Відтак, у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа №577/2576/17), Верховного Суду у постанові від 31 липня 2019 року (справа №720/208/17), від 16 червня 2020 року у справі № 127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі № 263/6611/17.

Суд зазначає, що протиправна бездіяльність - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що при обчисленні пенсії позивача внаслідок переведення з одного виду пенсії на інший відповідач протиправно не застосував показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначенню пенсії за віком, як того вимагає частина друга статті 40 Закону № 1058-ІV, а тому наявні підстави для визнання таку бездіяльність протиправною.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, беручи до уваги релевантну практику Верховного Суду у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017 - 2019 роки, починаючи з 26 листопада 2020 року, та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум.

VII. Висновок суду

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено судом, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн., що підтверджується платіжним документом від 16.01.2023 року.

Враховуючи, що за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судовий збір у сумі 992,40 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незастосування середньої заробітної плати в Україні за 2017 - 2019 роки при обчисленні мені, ОСОБА_1 , пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ГУ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити мені, ОСОБА_1 , обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017 - 2019 роки, починаючи з 26 листопада 2020 року, та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. ( дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна