Справа № 160/21030/22
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/21030/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 ( суддя першої інстанції Кальник В.В.) в адміністративній справі №160/21030/22 за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно відмови у призначенні пенсії громадянину ОСОБА_1 , яка зазначена у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.07.2022 року за вихідним номером №0400-010311-8/77373 «Про надання інформації»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити громадянину ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з вислуги років 26 років 08 місяців 21 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вислуга років позивача, з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 25 календарних років (26 років 08 місяців 21 день, з яких 22 роки 01 місяць 28 днів вислуга в календарному обчисленні), тому пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Проте відповідачем було протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугою років.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт заявляє, що стаття 17 Закону №2262 визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії. В Законі №2262 не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. Вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 25 календарних років і більше, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. Отже, для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Головним управлінням під час розгляду документів на призначення пенсії за вислугу років позивача встановлено, що його звільнено зі служби 12 жовтня 2020 року та за даними подання про призначення пенсії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1415, календарна вислуга років ОСОБА_1 для призначення пенсії складає 22 роки 01 місяці 28 днів. Таким чином, позивач не мас на момент звільнення необхідної календарної вислуги років, оскільки наявні лише 22 роки 01 місяць 28 днів при необхідних 25 календарних років.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , має посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 29.09.2015 року.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справи та Національній поліції України з 15.08.1998 року по 12.10.2020 року, що підтверджується довідкою роти патрульної служби поліції особливого призначення «Січеслав» ГУНП в Дніпропетровській області від 05.11.2020 року №35/581.

12.10.2020 року наказом №277о/с Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (по особовому складу) ОСОБА_1 звільнено зі служби за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до довідки роти патрульної служби поліції особливого призначення «Січеслав» ГУНП в Дніпропетровській області від 05.11.2020 року №35/581, на день звільнення ОСОБА_1 на день звільнення мав вислугу років у календарному обчисленні 22 роки 01 місяць 28 днів, у пільговому обчисленні 26 років 08 місяців 21 день.

У червні 2021 року позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справи України зі зверненням стосовно призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

05.07.2021 року Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справи України надано відповідь, оформлену листом №Б-21198, з рекомендацією звернутись до Сектору з питань пенсійного забезпечення ГУНП у Дніпропетровській області.

Не погоджуючись з бездіяльністю ГУНП в Дніпропетровській області в частині не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, необхідних матеріалів для призначення довічної пенсії за вислугою років, позивач звернувся до суду з позовом (адміністративна справа №160/13971/21).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року у адміністративній справі №160/13971/21 позов позивача було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, необхідних матеріалів для призначення довічної пенсії за вислугою років ОСОБА_1 у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідні документи для призначення довічної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з дати звільнення зі служби в Національній поліції України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 року у справі №160/13971/21 апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишена без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.

В постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 року було зазначено, що вислуга років позивача станом на час звільнення зі служби становила, з урахуванням пільгового стажу, 26 років 08 місяців 21 день, що відповідає умовам, визначеним пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 року у адміністративній справі №160/13971/21 Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області 31.01.2022 року за вих.№824/103/05-2022 було направлено подання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статі 12 Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуло вищевказане подання та 10.02.2022 року за №1415/2022 прийняло рішення про відмову в призначені пенсії.

28.12.2022 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області була направлена заява про призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту «а» статі 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.07.2022 року за № 0400-010311-8/77372 «Про надання відповіді» позивачу було повідомлено, що для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262 підстави відсутні.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права порушеними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Статтею 17 Закону N 2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону N 2262-XII встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою № 393.

Порядок №393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови №393».

У справі, яка розглядається, а також у справі №160/13971/21, рішення у якій набрало законної сили, судом встановлено, що з урахуванням періоду пільгової, вислуга років позивача складає 26 років 08 місяців 21 день.

Отже, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправним оскаржуваного рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 в адміністративній справі №160/21030/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва