Справа № 486/668/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 травня 2023 р. м.ОдесаСправа № 486/668/23

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.04.2023 у справі №486/668/23 за позовом Южноукраїнського відділу Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України

У С Т А Н О В И В:

27.04.2023 Южноукраїнський відділ Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом, у якому просив суд затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.04.2023 у справі №486/668/23 позов Южноукраїнського відділу Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області задоволено частково.

Затримано громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 27.10.2023 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вищеозначеним рішенням суду першої інстанції іноземцем безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження, з урахуванням системного аналізу законодавчих приписів, суддя-доповідач звертає увагу на таке.

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно із частиною першою статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють (частина третя статті 15 КАС України).

За приписами частини четвертої статті 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Отже, учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути викладені лише державною мовою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 07.06.2019 у справі №826/10114/17, від 03.09.2020 у справі №826/6286/17, від 29.10.2020 у справі №815/1958/16, від 07.12.2020 у справі №138/132/20.

Крім того, у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/393/19 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що українська мова як засіб спілкування й інтелектуального вираження відображає самобутність багатомільйонного українського народу і є основою його духовності й історичної пам`яті.

Повноцінне функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території держави є гарантією збереження ідентичності української нації та єдності України. У такому сенсі державна мова є складовою конституційного ладу та конституційною цінністю.

Між тим, передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання процесуальних документів державною мовою не є звуженням прав скаржника чи дискримінацією останнього за мовною ознакою, оскільки крім послуг перекладача, на законодавчому рівні закріплені серед іншого державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається зі статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Також, слід зазначити, що в рішенні Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 8-рп/2008 у справі № 1-18/2008 зазначено, що відповідно до статті 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства.

Означені види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Гарантування у судочинстві використання російської та інших мов національних меншин України цілком узгоджується з Європейською хартією регіональних мов або мов меншин, ратифікованою Законом України "Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин" від 15.05.2003 №802-IV.

Разом з тим, забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Законом України "Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин" передбачено, що при застосуванні положень Хартії заходи, спрямовані на утвердження української мови як державної, її розвиток і функціонування в усіх сферах суспільного життя на всій території України, не вважаються такими, що перешкоджають чи створюють загрозу збереженню або розвитку мов, на які відповідно до статті 2 цього Закону поширюються положення Хартії.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення частини четвертої статті 15 КАС України та частини першої статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя-доповідач зазначає, що апеляційну скаргу необхідно викласти державною (українською) мовою.

Натомість, дану апеляційну скаргу ОСОБА_1 викладено іншою мовою, а саме, російською, яка не є в Україні державною мовою.

Вищевказані обставини перешкоджають відкриттю апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

У зв`язку з наведеним, уважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та запропонувати йому усунути вищевказані недоліки апеляційної скарги, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, викладеної державною (українською) мовою.

Керуючись ст.ст. 169, 292, 293, 298 КАС України, суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.04.2023 у справі №486/668/23 за позовом Южноукраїнського відділу Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати скаржнику 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги державною (українською) мовою.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги щодо подання апеляційної скарги державною (українською) мовою, апеляційну скаргу, відповідно до ст.169 КАС України, буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.