Справа № 280/1844/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Справа № 280/1844/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листі від 14.03.2023 №0800-0210-8/15250, яка полягає у відмові у виготовленні та видачі позивачу посвідчення пенсіонера, який отримує пенсію по інвалідності ІІ групи;

зобов`язати відповідача виготовити та видати позивачу посвідчення пенсіонера, який отримує пенсію по інвалідності ІІ групи.

Ухвалою суду від 03.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд адміністративної справи призначено без виклику/повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що він декілька разів звертався до відповідача з питання видачі йому посвідчення пенсіонера встановленого зразка, про відповідач безпідставно відмовляє позивачу у видачі пенсійного посвідчення.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що оскільки позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії був внутрішньо переміщеною особою, на теперішній час виготовити електронне пенсійне посвідчення не вбачається за можливе. Також, відповідач вказував на те, що згідно Порядку №6378 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», не передбачено можливості оформлення та видачі пенсійного посвідчення в паперовій формі. Відповідач вважає, що він не має законних підстав на видачу паперового пенсійного посвідчення. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим йому з лютого 2023 року призначено пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.03.2023 представником позивача до ГУ ПФУ в Запорізькій області направлено адвокатський запит, в якому представник позивача зокрема просив видати посвідчення пенсіонера, який отримує пенсію по інвалідності другої групи.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 14.03.2023 представника позивача повідомлено про неможливість видачі посвідчення пенсіонера.

Позивач, не погодившись з правомірністю дій відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 4 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.

Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно.

Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Постановою правління Пенсійного фонду України 03.11.2017 №26-1 затверджено Порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, який визначає механізм оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії (далі Порядок №26-1).

Відповідно до пункту 2 Порядку №26-1, пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення (додаток 1) особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.

Пенсійні посвідчення виготовляються у паперовій формі згідно зі зразком та описом бланка пенсійного посвідчення, наведеними у додатку 2 до цього Порядку, або у вигляді платіжної картки, яка одночасно є пенсійним посвідченням, містить графічну та електронну інформацію про власника, ключі кваліфікованого електронного підпису (далі - електронне пенсійне посвідчення).

Внутрішньо переміщеним особам, яким призначено пенсію, видаються платіжні картки, які одночасно є пенсійним посвідченням, відповідно до абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (зі змінами) та Порядку емісії платіжних карток, які одночасно є пенсійним посвідченням, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08 квітня 2016 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2016 року за № 633/28763.

Особам, яким видано електронне пенсійне посвідчення, пенсійне посвідчення в паперовій формі не видається.

Отже, відповідно до положень пункту 2 Порядку №26-1, пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення (додаток 1) особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.

Суд зазначає, що позивачем до матеріалів адміністративної справи не надано жодних доказів на підтвердження того, що починаючи з лютого 2023 року він звертався до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою на виготовлення пенсійного посвідчення, в порядку визначеному приписами Порядку №26-1.

Як і відсутні докази на підтвердження відмови позивачу у видачі пенсійного посвідчення.

А відтак, суд дійшов висновку про передчасність звернення позивача з даним позовом до суду, оскільки на даний час права позивача не порушено, а рішення про відмову у видачі пенсійного посвідчення не прийнято.

Щодо надісланого адвокатського запиту, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Отже, метою направлення адвокатського запиту є отримання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

В свою чергу, адвокатський запит не може слугувати підставою для оформлення та виготовлення пенсійного посвідчення, або зобов`язання відповідача вчинити дії інші ніж спрямовані на надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

В даному випадку, порядок звернення за отриманням пенсійного посвідчення врегульований Порядком оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач або представник позивача звертався до ГУ ПФУ в Запорізькій області у встановленому порядку, що свідчить про відсутність порушеного права.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова