Справа № 120/1678/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 р. Справа № 120/1678/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю винесених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішення від 04.10.2022 та додаткового рішення від 08.11.2022 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також про відмову в зарахуванні до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації згідно довідки Головного Управління Національної поліції в Донецькій області від 13.09.2022 №177.

Позивач вважає, що оскільки його загальна вислуга років у пільговому обчисленні на день звільнення зі служби (28.02.2022) становила 32 роки 08 місяців 00 днів, тому він набув право з 01.03.2022 на призначення пенсії за вислугу років згідно пункту а ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Крім того позивач вказує, що оскільки індексація отриманого ним під час проходження служби грошового забезпечення мала систематичний характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому суми такої індексації мали бути враховані у складі грошового забезпечення для обрахунку його пенсії.

За таких обставин, позивач з метою захисту своїх порушених прав просить суд визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 04.10.2022 та додаткове рішення від 08.11.2022 та зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити йому з 01.03.2022 пенсію за вислугу років згідно пункту а ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб відповідно до наявної вислуги 32 роки 08 місяців 00 днів, а також здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2022 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації згідно додаткової довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.09.2022 № 177.

Ухвалою від 08.03.2023 судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України.

27.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує. Свої доводи мотивує тим, що на Головне управління покладені функції з призначення і виплати пенсій, в той же час функції з визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій виходить за межі компетенції відповідача. Наголошує на тому, що згідно з розрахунком вислуги років позивача в календарному обчислені, вислуга позивача становить 20 р. 06 міс. 14 дн., що є недостатнім для призначення пенсії згідно ст. 12 Закону №2262-ХІІ. Щодо врахування до складу грошового забезпечення позивача виплаченої йому індексації, то відповідач звертає увагу суду, що серед переліку складових грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, наведених у ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, відсутні одноразові додаткові види грошового забезпечення. А тому в органу Пенсійного фонду відсутні підстави в зарахуванні до складу додаткових видів грошового забезпечення індексації заробітної плати згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.09.2022 № 177. Враховуючи наведене відповідач переконує суд в безпідставності заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим в позові просить відмовити.

29.03.2023 від позивача надійшли додаткові пояснення з приводу викладених у відзиві відповідача доводів, які по своїй суті фактично дублюють наведені у позовній заяві обґрунтування позовних вимог.

З приводу таких пояснень суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України у справах даної категорії заявами по суті справи є позов та відзив. При цьому, згідно ч. 5 ст. 159 КАС України додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, учасник справи може подати лише з дозволу суду, якщо в цьому буде необхідність. Натомість, жодної пропозиції щодо надання позивачем додаткових пояснень у справі суд не висловлював, а тому надані позивачем такі письмові пояснення не розцінюються судом як заяви по суті справи.

Також 29.03.2023 від позивача надійшло клопотання про залишення відзиву відповідача без розгляду у зв`язку з його поданням з порушенням визначеного судом 15-ти денного строку.

Щодо цього клопотання то суд звертає увагу, що згідно з ч. 5 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк для подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази.

Із цього слідує, що 15-ти денний строк це мінімальний строк, який встановлюється для подання відзиву. При цьому подання відзиву за межами такого строку не має наслідком для суду його неприйняття чи залишення без розгляду, позаяк ч. 6 ст. 162 КАС України пов`язує можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами лише у випадку ненадання відповідачем відзиву без поважних причин. В іншому випадку неприйняття відзиву може бути розцінено як обмеження права сторони у висловлені своєї позиції, що прямо суперечить гарантованому Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини праву на доступ до суду та справедливий судовий розгляд.

Відповідно, підстав для задоволення поданого позивачем клопотання суд не вбачає.

Інших заяв від сторін спору до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності суд встановив, що ОСОБА_1 в період з 15.08.2001 по 06.11.2015 проходив службу в органах МВС України, а з 07.11.2015 по 28.02.2022 в органах Національної поліції України.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 28.02.2022 № 103о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 28.02.2022.

Згідно вказаного наказу вислуга років позивача станом на 28 лютого 2022 року складає: у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги 20 років 06 місяців 14 днів, у пільговому обчисленні 32 роки 08 місяців 00 днів.

В подальшому, за висновками Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи (Вінницької обласної МСЕК №1) ОСОБА_1 з 1 квітня 2022 року встановлено інвалідність внаслідок війни ІІІ групи.

Надалі, на підставі підготовлених ГУНП в Донецькій області та направлених з Поданням про призначення пенсії по інвалідності від 5 липня 2022 року до територіального органу ПФУ уповноваженим структурним підрозділом (сектором з питань пенсійного забезпечення) ГУНП у Вінницькій області, ГУ ПФУ у Вінницькій області з 1 березня 2022 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності у розмірі 60% грошового забезпечення, що підтверджується Протоколом за пенсійною справою (НПУ) від 01.03.2022.

Втім, як зазначає позивач, до довідки № 176 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які враховуються для обчислення пенсії, ГУНП в Донецькій області не були включені відомості про суми індексації грошового забезпечення, нараховані та виплачені ОСОБА_1 протягом останніх 24-х календарних місяців служби підряд перед звільненням, унаслідок чого Головне управління ПФУ у Вінницькій області не врахувало вказані суми індексації при обчисленні розміру пенсії.

Відповідні суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2020 по 28.02.2022 були визначені в оновленій довідці ГУНП в Донецькій області № 177 від 13.09.2022.

Окремо позивач наголошує, що, на його думку, ГУ ПФУ у Вінницькій області не врахувало факт наявності у нього на день звільнення зі служби в поліції вислуги в пільговому обчислені - 32 роки 08 місяців 00 днів, що давало підстави для призначення пенсії за вислугу років, а не як особі з інвалідністю внаслідок війни IІІ групи у розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення.

За таких обставин позивач 28.09.2022 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою від 28.09.2022 про призначення йому з 01.03.2022 пенсії за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до наявної вислуги 32 роки 08 місяців 00 днів, а також просив перерахувати йому пенсію з дати її призначення з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації згідно додаткової довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.09.2022 №177.

За результатами розгляду такої заяви ГУПФУ у Вінницькій області рішенням від 04.10.2022 та додатковим рішенням від 08.11.2022 відмовило в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону №2262-ХІІ, а також відмовило в зарахуванні до складу додаткових видів грошового забезпечення індексації заробітної плати згідно з довідки ГУНП в Донецькій області від 13.09.2022 за № 177.

Вважаючи вказані рішення та дії відповідача неправомірними, а свої права на пенсійне забезпечення порушеними, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в тому числі в органах внутрішніх справ та поліції є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон від 09.04.1992 № 2262-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Пунктом "б" статті 1-2 Закону N 2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому згідно статті 10 Закону № 2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Виходячи із досліджуваних аргументів суд вважає, що спір у цій справі виник щодо наявності:

1) підстав для призначення ОСОБА_1 з 01.03.2022 пенсії за вислугу років згідно пункту а ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ;

2) підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, нарахованої позивачу за 24 місяці перед звільненням індексації.

Щодо зобов`язання відповідача здійснити призначення позивачу пенсії за вислугу років за умовами, що визначені відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону N 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону N 2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Нормами статті 17-1 Закону N 2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як слідує із матеріалів справи, відповідно до подання про призначення пенсії по інвалідності Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 05.07.2022 № 589, вислуга років ОСОБА_1 станом на дату звільнення становить 20 років 06 місяців 14 днів в календарному обчисленні та 32 роки 08 місяців 00 днів в пільговому обчисленні.

Втім суд враховує, що вказане подання стосувалося обставин призначення позивачу пенсії по інвалідності, яке власне і було реалізовано у спосіб призначення ОСОБА_1 відповідної пенсії по інвалідності з 01.03.2022 в розмірі 60% грошового забезпечення.

Натомість, в межах обставин цієї справи позивач ставить питання про призначення йому з 01.03.2022 пенсії на інших умовах за вислугу років.

Так, загальний порядок призначення пенсії визначено розділом VІ Закону N 2262-XII. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону N 2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України N 3-1 від 30 січня 2007 року (далі - Порядок N 3-1) в редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно пунктом 1 Порядку N 3-1 (в редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин) заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до п. 12 Порядку N 3-1 ( в діючій на той час редакції) уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

При цьому орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою та не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними документами приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (пункти 14, 17 Порядку N 3-1 ( в діючій на той час редакції)).

Отже, із наведених вище правових приписів слідує, що порядок призначення особі пенсії за вислугу років згідно Закону № 2262-ХІІ передбачає необхідність обов`язкової участі в цьому процесі уповноваженого структурного підрозділу того органу, де проходила службу така особа, на якого покладається обов`язок оформлення та підготовки усіх необхідних документів, а також відповідного подання для призначення пенсії.

Форма такого подання визначена додатком 2 до пункту 12 N 3-1 в редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин (з 18.04.2023 форма такого подання визначена згідно з додатком 7 до Порядку № 3-1 в редакції постанови ПФУ №10-1 від 02.03.2023).

Зокрема, в поданні про призначення пенсії якраз і має зазначатися на який саме вид пенсії представляється до призначення особа: за вислугу років, по інвалідності чи вразі втрати годувальника, а також наводиться відповідний розрахунок вислуги років в календарному та пільговому обчисленні, що має враховуватись при призначенні та обчисленні пенсії за вислугу років.

Як встановлено судом та зазначалося вище, згідно подання про призначення пенсії від 05.07.2022 № 589 ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_1 був представлений до призначення пенсії по інвалідності. Відповідно, позивачу органом Пенсійного фонду на підставі поданих документів і була призначена з 01.03.2022 пенсія по інвалідності.

В той же час позивачем не доведено та матеріали справи не містять жодних доказів про те, що відповідним структурним підрозділом уповноваженого органу (ГУНП в Донецькій області чи ГУНП у Вінницькій області) підготовлювався відповідний пакет документів та необхідне подання для призначення ОСОБА_1 пенсії саме за вислугу років.

Таких доказів не надано і відповідачем.

Таким чином за відсутності підготовленого відповідним суб`єктом подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (як одного із необхідних елементів в процедурі призначення пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ), в органу пенсійного фонду були відсутні підстави для призначення такої пенсії. А тому, у зв`язку з недотриманням позивачем порядку та процедури призначення пенсії за вислугу років визначеної Порядком № 3-1, в суду також відсутні правові підстави для зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області приймати рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії згідно пункту "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

При цьому в межах цієї справи суд не ставить під сумів право позивача на пенсію за вислугу років згідно пункту "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ, як і не вдається до оцінки достатності наявної в нього вислуги років. В даному випадку суд виходить лише із того, що оскільки необхідною умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність подання уповноваженого органу про призначення пенсії за вислугу років, якого наразі в справі не існує і позивачем не надано доказів про його підготовку та подання відповідачу, тому і позовні вимоги в цій частині суд визнає передчасними.

Отже, в цій частині позову слід відмовити.

Щодо позовних вимог про врахуванням до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, нарахованої індексації, то суд вказує на таке.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року N 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон N 1282-XII).

Згідно статті 1 вказаного Закону N 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону N 2011-XII містить відсилочну норму, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її включення у довідку не регулюється положеннями Закону N 2011-XII або Закону N 2262-XII.

Верховний Суд у своїх постановах (від 5 травня 2022 року у справі №522/9160/17, від 9 червня 2022 року у справі № 761/39351/17, від 16 листопада 2022 року у справі № 826/6282/18 та інших) вказав на те, що незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону N 2262-XII та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону N 2011-XII, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону N 2017-III, Закону N 1282-XII, та Порядку N 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.02.2019 у справі N 522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10.03.2015 (справа N 21-70а15). Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі N 522/2738/17.

Вказаний правовий висновок сформований в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі N 638/9697/17.

Отже, з врахуванням наведеного правового аналізу Верховний Суд вказав на те, що колишні військовослужбовці мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум отримуваної ними індексації доходів.

В силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України вказані правові висновки Верховного Суду є застосовними у даній справі та враховуються судом при винесені рішення.

Як свідчать матеріали справи, згідно довідки ГУНП в Донецькій області від 13.09.2022 № 177 ОСОБА_1 за період проходження служби з 01.03.2020 по 28.02.2020 щомісячно нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, у зв`язку з чим в ГУ ПФУ у Вінницькій області були відсутні підстави вважати вказану виплату такою, що не має постійного (щомісячного) характеру. А отже, відповідні суми індексації доходів позивача мали бути включені до грошового забезпечення, з якого відповідачем обчислювалась пенсія.

За таких обставин суд доходить висновку, що рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 04.10.2022, а також додаткове рішення від 08.11.2022 в частині, що стосується відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації згідно додаткової довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.09.2022 № 177, є протиправними та підлягають скасуванню у відповідних частинах.

Як наслідок, зважаючи на встановлення судом факту порушення прав позивача в цій частині, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення згідно ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації згідно додаткової довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.09.2022 № 177.

Таким чином в цій частині позовні вимоги належить задовольнити.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення від 04.10.2022, а також додаткове рішення від 08.11.2022, які винесені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині, що стосується відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації згідно додаткової довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.09.2022 № 177.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум індексації грошового забезпечення згідно додаткової довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.09.2022 № 177.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25.05.23.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович