Справа № 736/998/23
Суддя: Пархомчук Т. В.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/998/23
Номер провадження 2-а/736/7/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Пархомчук Т.В.,

за участі секретаря - Крапивної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача інспектор СРПП Корюківського РВП капітан поліції Лисенко Дмитро Сергійович, про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.05.2023 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №750101 від 05.05.2023, винесену інспектором СРПП Корюківського РВП капітаном поліції Лисенком Дмитром Сергійовичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування до неї адміністративного стягнення штрафу у розмірі 510 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що постанова про накладення на неї адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню, виходячи з того, що її притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог п. 9.9.б ПДР. Однак на думку позивача порушення вимог цього пункту ПДР не охоплюється частиною 2 статті 122 КУпАП та є складом іншого правопорушення, за яке не передбачено накладення штрафу, а лише попередження.

Ухвалою суду від 16.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до статей 268, 269, 286 КАС України. Цією ухвалою надано відповідачу триденний термін для подачі відзиву на позовну заяву.

Від відповідача ГУНП в Чернігівській області відзиву на позовну заяву не надійшло.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, інспектора СРПП Корюківського РВП капітана поліції Лисенка Дмитра Сергійовича, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому третя особа зазначає, що постанова БАБ № 750101 від 05.05.2023 була складена ним власноручно у встановленій підзаконним актом формі та порядку. Оскаржувана постанова містить усі необхідні реквізити та відомості про обставини правопорушення, а також позивачу було роз`яснено його права та обов`язки. Позивачу вручено постанову на місці зупинки про що в постанові мається підпис.

Позивач в письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ГУНП в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, Інспектор СРПП Корюківського РВП капітан поліції Лисенко Д.С. в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявних в справі доказів.

Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.05.2023 року інспектором СРПП Корюківського РВП капітаном поліції Лисенком Дмитром Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №750101. Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , о 09 год. 50 хв. 05.05.2023 в м. Корюківка по вул. Шевченка, керувала транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки на вимогу працівника поліції не ввімкнула аварійну світлову сигналізацію на транспортному засобі, чим порушила п. 9.9 (Б) ПДР України, тобто скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає зокрема відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Отже, визначальною ознакою для настання адміністративної відповідальності для водія за цією частиною ст. 122 КУпАП є порушення правила користування попереджувальними сигналами чи зовнішніми освітлювальними приладами при початку руху, чи зміні його напрямку. Тобто, автомобіль повинен рухатися із порушенням відповідних правил.

Як зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №750101 від 05.05.2023 ОСОБА_1 вчинила порушення п. 9.9 (Б) ПДР, чим скоїла правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 9.9 (Б) ПДР передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Отже, порушенням вимог п. 9.9 (Б) є не увімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, а складом ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено притягнення до відповідальності за рух автотранспорту із порушенням користування освітлювальними приборами.

На думку суду вказані порушення є різними за своєю об`єктивною стороною та не співпадають, а це означає, що водія не може бути притягнено до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 9.9 (Б) ПДР з накладенням на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що інспектор СРПП Корюківського РВП капітан поліції Лисенко Д.С., як особа що здійснила розгляд справи про адміністративне правопорушення, не дотримався вимог КУпАП щодо належного, повного, всебічного розгляду справи та притягнув позивача до адміністративної відповідальності за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства).

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій та рішень.

З урахуванням зазначеного, суд, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, виходячи із аналізу наведених вище положень законодавства України, вважає, що позовні вимоги про скасування постанови серії БАБ №750101 від 05.05.2023 підлягають задоволенню.

В той же час, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе, з метою ефективного захисту прав та свобод позивача, вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 , закривши провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, за результатами якої винесено постанову від 05.05.2023 року серії БАБ №750101 у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне:

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Частинами 4-7 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачу було надано професійну правничу допомогу адвокатом Загальцем О.М, адвокатом складено акт виконаних робіт від 12.05.2023 в якому наведено опис таких робіт (наданих послуг). ОСОБА_1 сплачено за надані послуги адвоката 1000,00 грн., що посвідчується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10.05.2023.

Враховуючи наведене, а саме те, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу, а також те, що відповідач заперечень проти суми винагороди адвоката не заперечив, суд приходить до висновку, що витрати позивача на правову допомогу підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також судом встановлено, що згідно фіскального чеку (платіж № ) від 11.05.2023 позивачем сплачено до державного бюджету судовий збір в сумі 536,80 грн, що також підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернігівській області.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 227, 241-243, 246, 250, 268, 269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С ТА Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.05.2023 року серії БАБ №750101, складену інспектором СРПП Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Лисенко Дмитром Сергійовичем.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, за результатами якої винесено постанову від 05.05.2023 року серії БАБ №750101 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 536 ( п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., сплачені відповідно до квитанції № від 11.05.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: ГУНП в Чернігівській області (14000, м. Чернігів, проспект Перемоги, 74, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача: інспектор СРПП Корюківського РВП капітан поліції Лисенко Дмитро Сергійович (15300, м. Корюківка, вул. Зарічна, 7).

Повне судове рішення складено 25.05.2023.

Суддя Т.В.Пархомчук