Справа № 140/4555/23
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/4555/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправною відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправною відмову у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов`язання призначити пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 13.11.2018, виходячи із вислуги років 28 років 03 місяці 05 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звільнений з Державної прикордонної служби України наказом від 07.11.2018 та з 12.11.2018 виключений із списків особового складу, усіх видів забезпечення. Календарна вислуга років позивача складає 20 років 07 місяців 25 днів, пільгова вислуга років 07 років 07 місяців 10 днів, разом вислуга військової служби становить 28 років 03 місяці 05 днів. За результатами розгляду подання Адміністрації Державної прикордонної служби України з поданими документами про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки станом на звільнення зі служби вислуга років в пільговому обчисленні становила 28 років 03 місяці 05 днів, а тому він набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону 2262-ХІІ.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 25.04.2023 позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що за результатами розгляду заяви та пакету документів, які надійшли з Адміністрації Державної прикордонної служби України на адресу відповідача на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 по справі №140/10245/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області 18.07.2022 прийнято рішення №363, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із невиконанням умов статті 12 Закону №2262, а саме відсутністю необхідної календарної вислуги років (24 календарні роки) на дату звільнення. Наголошує, що ГУ ПФУ у Волинській області самостійно не обчислює вислуги років заявникам, а лише розглядає направлені уповноваженими структурними підрозділами міністерств та відомств документи (Подання, грошовий атестат, довідки про додаткові види грошового забезпечення, ін.). В Поданні про призначення пенсії саме Адміністрацією Державної прикордонної служби України визначено вислугу років ОСОБА_1 , яка є недостатньою для призначення йому пенсії за вислугу років. Відтак відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», тому оскаржуване рішення є правомірним, а позовна вимога про призначення пенсії за вислугу років не підлягає задоволенню.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 прикордонний загін) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 07.11.2018 №303-ос старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом керівника цієї ж установи від 12.11.2018 №307-ос ОСОБА_1 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 прикордонний загін) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 12.11.2018 №307-ос вислуга років військової служби ОСОБА_1 станом на 12.11.2018 становить в календарному обчисленні 20 років 07 місяців 25 днів, пільгова вислуга років 07 років 07 місяців 10 днів, що разом становить вислугу військової служби 28 років 03 місяці 05 днів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі №140/10245/21 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2022, визнано протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону №2262- XII; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону № 2262- XII.

На виконання зазначеного рішення суду Адміністрація Державної прикордонної служби України скерувала до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону 2262-ХІІ.

За результатами розгляду поданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України документів про призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону 2262-ХІІ, ГУ ПФУ у Волинській області рішенням від 18.07.2022 №363 відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутність необхідної календарної вислуги років на дату звільнення, про що повідомило представника позивача листом від 06.03.2023 №0300-0307-8/9661.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно пункту «а» статті 1-2 Закону № 2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних років і більше.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії відповідач виходив з того, що умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є наявність на день звільнення відповідної календарної вислуги років, яку позивач не мав.

Суд вважає рішення відповідача протиправним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, військова служба.

Згідно статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 статті 2 вказаного Закону визначені види військової служби, до яких належить, зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до абзацу 2 пункту першого статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Правові висновки застосування статті 12 Закону №2262-ХІІ, щодо наявності у осіб права на пенсію за вислугою років з врахуванням пільгового стажу викладені у постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, від 16.03.2021 №826/16811/18.

Також, Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 по справі №480/4241/18 зробив наступні правові висновки:

- в цілях Закону №2262 календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Як встановлено судом, на момент звільнення вислуга років позивача складала у пільговому обчисленні 28 років 03 місяці 05 днів, з урахуванням норм Порядку №393. Позивач звільнений зі служби 13.11.2018.

Таким чином, відповідач при розгляді подання Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.07.2022 №11/ПВ_10876/суд з поданими документами про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років повинен був врахувати календарну вислугу років позивача, виходячи з пільгового стажу у розмірі 28 років 03 місяці 05 днів.

Тобто, з урахуванням зазначеного правового висновку, позивач має право на призначення пенсії.

Вказаний висновок також зазначений Верховним Судом у постанові від 29.11.2021 по справі №620/2938/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмова ГУ ПФУ у Волинській області у призначенні позивачу пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю на день звільнення ОСОБА_1 відповідної календарної вислуги років порушує його право на соціальних захист, не відповідає приписам чинного законодавства та принципу верховенства права.

Разом з тим, оскільки вказана відмова оформлена рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 18.07.2022 №363, суд вважає, що позов у цій частині необхідно задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 18.07.2022 №363.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру у вигляді призначення пенсії з 13.11.2018 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Позивач набув право на пенсію з 13.11.2018.

Разом з тим, з матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 02.06.2022, відтак, відповідно до вимог частини третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ ОСОБА_1 має право на призначення пенсії з 02.06.2021.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 18.07.2012 №363 та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 02.06.2021, виходячи з вислуги років 28 років 03 місяці 05 днів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн, сплаченого за подання позову немайнового характеру квитанцією від 14.03.2023 №.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 257, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України Волинської області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) про визнання протиправною відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 18.07.2012 №363 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 02.06.2021 виходячи з вислуги років 28 років 03 місяці 05 днів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський