Справа № 160/5600/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2023 року Справа № 160/5600/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/5600/23 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
22.03.2023 року Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій просить:
- визнати дії Головного управління Національної поліції у Львівській області по відмові в наданні інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 16 лютого 2023року за вих. № 254, протиправними;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області надати інформацію на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 16 лютого 2023 року за вих. № 254.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/5600/23 передана до розгляду судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 27.03.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 27.03.2023 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- запит позивача від 16.02.2023 року №254;
- лист/відповідь /рішення відповідача на запит позивача від 16.02.2023 року №254.
10.04.2023 року на електронну адресу суду та 13.04.2023 року відповідачем до канцелярії суду до суду було подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені додаткові докази по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 24.05.2023 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції у Львівській області було направлено запит від 16 лютого 2023 року за вих. № 254 з проханням надати інформацію: 1. чи існує практика відрядження поліцейських з місць постійного несення служби в інші відділи (відділення) ПОЛІЦІЇ в межах Львівської області; 2. Хто ініціює дані відрядження та яким чином такі відрядження розподіляються на всіх поліцейських; 3. скільки таких відряджень поліцейських в межах Львівської області, було за 2022 рік, надати дату та номер таких наказів; 4. чи були зафіксовані зловживання з боку посадових осіб (керівників), даними відрядженнями, до повноважень яких входить ініціювати такі відрядження; 5.чи дотримуються вимоги наказу МВС від 02.08.2017 № 672 «Про затвердження інструкції про службові відрядження поліцейських в межах України», під час таких відряджень в межах Львівської області, чи видається наказ на відрядження, посвідчення про відрядження, авансові виплати.
Вказують, що листом від 23 лютого 2023 року за вих. № Д-37/Зі/04/13-2023 ГУНП у Львівській області відмовило в надані Профспілці інформації на запит від 16 лютого 2023 року за вих. № 254. Така відмова обґрунтована тим, що між Профспілкою та відповідачем не укладався колективний договір. З запиту не вбачається можливим встановити в інтересах яких членів профспілки подано цей запит.
За позицією позивача, не надаючи інформацію на запит Профспілки, ГУНП у Львівській області обґрунтувало свою відмову загальними формулюваннями, без посилання на положення нормативно-правових актів, при цьому не враховуючи, що жодна норма закону не передбачає зазначення в запиті прізвища члена (членів) Профспілки, в інтересах якого (яких) подається запит в порядку ст. 28 ЗУ «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності», вимог до форми запиту.
Також, вказують, що ГУНП у Львівській області не врахувало, що інформація про членство поліцейських в Профспілці наявна в розпорядженні ГУНП у Львівській області, яке кожного місяця проводить відрахування членських (профспілкових) внесків з грошового забезпечення членів Профспілки.
Зазначають також про те, що у запиті зазначено, що він подається в інтересах членів профспілки, які є працівниками ГУНП у Львівській області, з грошового забезпечення яких ГУНП у Львівській області перераховує внески згідно листа ГУНП у Львівській області від 07.02.2023 року №Д-17/зі/05/17-2023.
Позивач вказує, що ненадання ГУНП у Львівській області належної (запитуваної) інформації на запит Профспілки, перешкоджає діяльності останній в здійсненні своїх прав передбачених ст. 28 ЗУ «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності».
Вважають, що вони мали право на отримання від ГУНП у Львівській області запитуваної інформації, згідно свого запиту від 16 лютого 2023 року за вих. № 254.
Враховуючи наведене, позивач посилається на протиправність дій ГУНП у Львівській області по відмові в наданні запитуваної інформації, тому звернулись до суду із цією позовною заявою, за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зважаючи на їх безпідставність та просив відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування відзиву ГУНП в Львівській області зазначено, що розглянувши запит листом від 23.02.2023 року за № Д-37/Зі/04/13-2023 повідомлено запитувача інформації про відсутність законних підстав для надання запитуваної інформації.
Запитувачем не надано відомості щодо членства конкретного поліцейського у ППС «Правозахисники країни», а представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства.
Зі змісту запиту неможливо встановити чи саме в інтересах поліцейського, який проходить службу саме в ГУНП у Львівській області, і який є членом даної профспілки подано запит, чи в інтересах іншого поліцейського, який є членом профспілки, та несе службу у будь-якому іншому органі поліції.
Окрім того, відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 18.06.2019 року по справі №804/2581/16, в якій встановлено обставини, що ППС «Правозахисники країни» не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів частини 11 статті 62 та частин 1,2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив таке.
Відповідно до Статуту ППС «Правозахисники країни» (нова редакція) ППС «Правозахисники країни» створена відповідно до протоколу установчих зборів засновників, які відбулись 15.02.2014 року у місті Дніпропетровську, та є первинною добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Позивачем надіслано запит у порядку статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 16.02.2023 року № 254 про надання такої інформації:
«чи існує практика відрядження поліцейських з місць постійного несення служби в інші відділи (відділення поліції в межах Львівської області;
хто ініціює дані відрядження та яким чином такі відрядження розподіляються на всіх поліцейських;
скільки таких відряджень поліцейських в межах Львівської області, було за 2022 рік, надати дату та номер таких наказів;
чи були зафіксовані зловживання з боку посадових осіб (керівників), даними відрядженнями, до повноважень яких входить ініціювати такі відрядження;
чи дотримуються вимоги наказу МВС від 02.08.2017 № 672 « Про затвердження інструкції про службові відрядження поліцейських в межах України», під час таких відряджень в межах Львівської області, чи видається наказ на відрядження, посвідчення про відрядження, авансові виплати...».
Крім того, у вказаному запиті позивач зазначив, що членами профспілки є поліцейські ГУНП в Дніпропетровській області, УПП в Дніпропетровській області, УПП в Одеській області, ГУНП в Полтавській області, ГУНП в Рівненській області, ГУНП в Запорізькій області, ГУНП в Донецькій області, ГУНП в Херсонській області, ГУНП в Харківській області, ГУНП в Київській області, ГУНП у Львівській області, ГУНП в Сумській області, ГУНП в Кіровоградській області, ГУНП в Луганській області, УПО в Івано-Франківській області, УПО в Дніпропетровській області, та інші, що підтверджується щомісячними офіційними утриманнями членських внесків з їх грошового забезпечення та офіційними листами профспілки, з повідомленням про вступ певних поліцейських.
Також у запиті зазначено, що до профспілки звернулись поліцейські, які є членами профспілки з проханням отримати інформацію щодо питань, пов`язаних із проходженням ними служби, що є їх законним інтересом на інформацію.
ГУНП у Львівській області, розглянувши вказаний запит, листом від 23.02.2023 року за № Д-37/Зі/04/13-2023 повідомлено запитувача інформації про те, що у запиті не зазначено посилання на членство конкретного працівника ГУНП у Львівській області та не зазначено члена профспілки, в інтересах якого подається запит, у зв`язку з чим у ГУНП у Львівській області відсутні законодавчо визначені підстави для надання запитуваної інформації.
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Частиною 3 статті 36 Конституції України визначено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.
За визначеннями, наведеними в статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року №1045-XIV (далі Закон №1045-XIV), професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадянська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).
Первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.
Член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.
За приписами частини 1 статті 2 Закону №1045-XIV, професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
При цьому, статтею 3 Закону №1045-XIV визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об`єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об`єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.
Частиною 11 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII) встановлено, що в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.
Водночас, частинами 1, 2 статті 104 Закону №580-VIII передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Так, згідно із матеріалів справи, за положеннями Статуту ППС «Правозахисники країни», затвердженого загальними зборами засновників ППС «Правозахисники країни» профспілка є добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону №1045-XIV, профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.
Так, положення статті 28 Закону № 1045-XIV не обмежують право профспілки отримувати інформацію лише у роботодавця, оскільки зазначеною нормою надано право профспілці на отримання безоплатної інформації від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів.
Відсутність факту укладання колективного договору, на який посилається відповідач не є обставиною, яка виключає відсутність підстав у відповідача для розгляду запитів позивача у порядку, визначеному Законом № 1045-XIV, оскільки ППС «Правозахисники країни» є легалізованою, відтак користується усіма наданими їй Законом правами та повноваженнями.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.03.2020 року у справі №804/50/17.
Як вбачається з матеріалів справи, у запиті позивача від 16.02.2023 року за №254 позивач зазначає, що до ППС «Правозахисники країни» звернулись члени профспілки з проханням отримати інформацію щодо питань, пов`язаних з проходженням служби, що є їх законним правом на інформацію.
Отже, встановлено, що у спірному випадку позивачем дійсно було порушено питання щодо надання інформації, яка стосується трудових і соціально-економічних прав поліцейських.
Однак, вказаний запит не містив інформації про те, що запитувана інформація стосується саме членів ППС «Правозахисники країни».
Не вказано в інтересах кого подано вказаний запит.
У вказаному запиті зазначено лише про те, що членами профспілки є працівники поліції з різних регіонів України, але у запиті не міститься посилання на підстави та докази членства особи, в інтересах якої саме подано запит, у ППС "Правозахисники країни".
Також, позивачем не надано та в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження того, що конкретна особа зверталася до позивача з питання, пов`язаного з проходженням служби, тощо та відповідно є членом ППС «Правозахисники країни».
Також, у запиті не міститься посилання на підстави та докази членства особи, в інтересах якої подано запит, у ППС "Правозахисники країни".
Отже, зі змісту запиту від 16.02.2023 року за №254 не вбачається, що запитувана інформація стосується прав та інтересів безпосередньо позивача - ППС «Правозахисники країни», крім того не доведено, що запитувана інформація стосувалася її члена, протилежного позивачем не доведено.
За таких обставин, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах на вказаний запит позивача не розповсюджуються вимоги статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно, у відповідача не виникає обов`язок щодо його розгляду у встановлений означеною нормою п`ятиденний термін, і, як наслідок, не можуть бути визнані протиправними оскаржувані позивачем дії щодо відмови у ненаданні інформації у порядку статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позов не підлягає задоволенню, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 24.05.2023 року.

Суддя В.В. Ільков