Справа № 160/10272/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 травня 2023 року Справа № 160/10272/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області, в якій позивач просить:

- рішення Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області №34 від 09.03.2023 року «Про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянці Вірменії ОСОБА_1 » - у повному обсязі визнати протиправним та скасувати.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2023 року зазначена вище справа розподілена судді Туровій О.М.

Відповідно до п.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, та підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

З матеріалів позовної заяви порушень строків, передбачених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не встановлено.

Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі також відсутні.

При цьому відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.20 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин - є адміністративною справою незначної складності (малозначною справою).

Згідно з п.10 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що ця справа є справою незначної складності, для якої пріоритетним є її швидке вирішення, враховуючи характер спірних відносин, склад учасників та предмет доказування, що не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Зважаючи на те, що ця справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у задоволенні поданого позивачем разом із позовною заявою клопотанні про розгляд справи за участю представника позивача у режимі відеоконференції слід відмовити.

Крім того, в позовній заяві позивачем зазначено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що суд розцінює як клопотання про залучення цих осіб до участі у справі у якості третіх осіб.

Вирішуючи це клопотання, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з ч.4 ст.49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Частиною 5 статті 49 КАС України встановлено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

З аналізу наведених норм статті 49 КАС України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі у якості третьої особи є наявність реальної можливості впливу рішення суду, яке буде ухвалене за результатами розгляду такої справи, на права чи обов`язки такої особи, при цьому суду слід чітко встановити на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, слід відмовити, оскільки, позивачем жодним чином не обґрунтовано яким чином рішення суду, що буде ухвалено у цій справі, може вплинути на права, законні інтереси та обов`язки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та на які саме права, законні інтереси та обов`язки вказаних осіб це може мати вплив.

Крім того, в позовній заяві позивачем заявлено клопотання про виклик та допит її та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у якості свідків.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для виклику цих осіб для допиту у якості свідків, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина друга статті 72 КАС України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 65 Кодексу адміністративного судочинства України як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 91 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

За правилами частини першої статті 92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити (частина друга статті 92 КАС України).

Системний аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що для вирішення питання щодо наявності підстав для виклику до суду свідків перевірці підлягають два критерії: процесуальний та матеріальний.

Процесуальний критерій полягає у перевірці поданої до суду заяви на виконання стороною вимог норм КАС України щодо порядку, строків та дотримання форми і вимог щодо такого виду заяви.

Другий матеріальний критерій полягає у встановленні доцільності вчинення такої процесуальної дії з точки зору: чи можуть особи (свідки) повідомити суду про відомі їм обставини, які мають значення для справи; чи будуть показання свідків достатніми доказами, які у своїй сукупності дадуть змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять саме до предмета доказування (стаття 76 КАС України).

Беручи до уваги викладене, а також зважаючи на предмет спору та наявні у матеріалах справи документи, суд дійшов висновку про можливість встановлення обставин, які входять до предмету доказування у справі, за допомогою письмових доказів, відтак і відсутність підстав для виклику та допиту в якості свідків позивача та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тим паче, що позивач, в порушення вимог частини другою статті 92 КАС України, заявляючи клопотання про виклик свідків, взагалі не зазначив обставини, які вони можуть підтвердити, з огляду на що, також неможливо стверджувати, що такі докази будуть належними щодо предмету доказування у цій справі.

Отже, клопотання позивача про виклик свідків задоволенню не підлягає.

Також разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано клопотання про витребування у Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області доказів у справі, в якому позивач просить витребувати у відповідача належним чином завірену копію рішення, яке оскаржується.

Вирішуючи це клопотання, суд зважає на таке.

Так, в силу ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, ч.ч.3,4 ст.73 КАС України передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами ч.2 ст.80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Водночас, частиною четвертою статті 9 КАС України встановлено обов`язок суду вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Зважаючи на те, що предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області №34 від 09.03.2023 року «Про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянці Вірменії ОСОБА_1 », при цьому, позаяк означені докази є належними щодо предмета доказування у справі, яка розглядається, суд доходить висновку, що доказ, який просить витребувати позивач, є належним доказом у цій справі, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, відтак, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог слід задовольнити клопотання позивача та витребувати у відповідача належним чином завірену копію рішення Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області №34 від 09.03.2023 року «Про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянці Вірменії ОСОБА_1 », тим паче, що позивачем подано суду докази неможливості самостійно отримати це рішення (лист Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області від 25.04.2023р. №1201.3.4.-8565/12.3-23).

Керуючись статтями 9, 72, 80, 171, 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №160/10272/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами з 22.06.2023 року у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань №11.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Туровою О.М.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також зобов`язати відповідача надати до суду разом із відзивом на позов документи, що підтверджують надання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачеві строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов, а також зобов`язати позивача надати до суду разом із відповіддю на відзив документи, що підтверджують надання відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а також зобов`язати відповідача надати до суду разом із запереченням на відповідь на відзив документи, що підтверджують надання заперечень на відповідь на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області:

- належним чином завірену копію рішення Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області №34 від 09.03.2023 року «Про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянці Вірменії ОСОБА_1 ».

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю представника у режимі відеоконференції - відмовити.

Інформацію щодо даної адміністративної справи учасники справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, відповідачу разом з ухвалою надіслати копію позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Турова