Справа № 540/8132/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8132/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 16.09.2021 №2818/21 /22/РРО/264370199/ДПС/ТД-ФС про накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ГУ Держпраці у Херсонській області №2818/21/22/РРО/264370199 ДПС ТД-ФС від 16.09.2021, на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, на позивача накладено штраф у розмірі 60000 грн. Оскаржувана постанова прийнята на підставі акту фактичної перевірки від 22.07.2021 № 2818/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , складеного ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі. Вказана фактична перевірка, згідно наказу № 700-ж1 від 30.06.2021, стосувалася виключно питань здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. Жодного відношення до контролю за використанням праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, передбаченого пп. 80.2.7 ст. 80 Податкового кодексу України, зазначена фактична перевірка не мала та не могла мати внаслідок введеного мораторію на даний вид перевірок для податкової служби.

Станом на момент проведення фактичної перевірки позивача ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, на період дії карантину, діяла та діє заборона проведення фактичних перевірок з підстав, визначених пп. 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Відповідно до пп. 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України дана фактична перевірка проводиться у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації. Відносно позивача така інформація у ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі була відсутня.

Частиною 8 статті 265 КЗпП України установлено, що штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Накладення штрафу за порушення, передбачене абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, лише на підставі акту перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю - неможливе.

Отримавши від територіального органу ДФС України акт перевірки позивача, в якому викладені висновки про порушення позивачем саме тих вимог законодавства про працю, відповідальність за яке установлена абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, відповідач був зобов`язаний призначити та провести інспекційне відвідування позивача, в ході якого мав установити, чи дійсно позивачем допущено відповідне порушення. Всупереч частини 8 статті 265 КЗпП України, перед винесенням оскаржуваної постанови, відповідач не призначив та не провів інспекційне відвідування позивача.

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.01.2022 відповідачем подано до Херсонського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що згідно частини 2 статті 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Згідно листа Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 27.07.2021р. №6571/5/21-22-07-06-1, що надійшов до відповідача 02.08.2021 року, Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, проінформовано про проведення перевірки позивача та встановлено правопорушення в частині трудового законодавства - виявлено не оформлених найманих працівників.

Згідно акту фактичної перевірки від 22.07.2021 №2818/21/22/ НОМЕР_2 , виявлено порушення вимог ч.4 статті 24 КЗпП та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній Податковій Службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», позивач допустив до роботи працівника ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин.

В день фактичної перевірки, яка закінчилась 22.07.2021, акт фактичної перевірки підписав працівник ОСОБА_2 , заперечення до акта працівник не зазначила, та ознайомлюючись з актом фактичної перевірки продавець власноруч зробленим підписом, тим самим підтверджуючи що продавець ОСОБА_2 працює у позивача, тому твердження, що вказана фактична перевірка стосувалась виключно питань здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, є безпідставними, так як, метою перевірки було дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліценцій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками ( найманими особами), з питань дотримання вимог Податкового кодексу України.

У позовній заяві позивач вказує що «на момент проведення фактичної перевірки позивача ГУ ДПС у Херсонській області, на період дії карантину, діяла та діє заборона на проведення фактичної перевірки з підстав, визначених пп.80.2.7. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України». В даному випадку, твердження позивача не відноситься до відповідача, так як відповідач відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» накладає штраф на підставі: акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Відповідно Податковим кодексом України надано право контролюючого органу (органів Державної фіскальної служби) проводити фактичну перевірку дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками в тому числі на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Порядком №509 поточної редакції від 03.08.2021, не передбачено призначати інспекційні проведення перевірок на підставі акту фактичної перевірки ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Позивач жодним чином не спростував факти використання не задекларованої праці, не надав жодних пояснень, аргументів, документів, які б спростували порушення законодавства про працю, а доводи викладені в позовній заяві не спростовують порушення законодавства про працю, а навпаки свідчать про вжиття позивачем всіх можливих заходів щодо уникнення відповідальності встановленої КЗпП України.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

04.02.2022 до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що поза увагою відповідача залишився той факт, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 640/17424/19 від 28.04.2021, залишеною в силі рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. Застосування судами протиправних положень Порядку № 823 суперечить нормам частини 1 -4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, факт невідповідності постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» Конституції та законам України є преюдиційним та доведенню не підлягає (згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом 08.09.2021 у справі №826/8917/17 та рішення ШААС від 14.09.2021 у справі № 640/17424/19, яке набрало законної сили).

Діюче законодавство не передбачає оформлення робітника одразу у декількох роботодавців за основним місцем роботи.

Вказана в акті фактичної перевірки від 22.07.2021 р. № 2818/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , громадянка ОСОБА_2 , з 10.07.2021 має оформлені трудові відносини з ФОП ОСОБА_3 , відповідно до ч. 4 ст. 24 КЗпП України, який також здійснює свою господарську діяльність в магазині за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, трудовий договір з ОСОБА_2 укладено з повідомленням органу ДПС про прийняття на роботу; ОСОБА_2 оформлена на повний робочий час; ОСОБА_2 виплачена заробітна плата з нарахуванням та сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Акт фактичної перевірки №2818/21/22/РРО/ НОМЕР_1 від 22.07.2021 не може вважатися належним доказом порушення позивачем законодавства про працю, в розумінні ст. 73 КАС України.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської області)» змінено підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 справа № 540/8132/21 розподілена на суддю Пекного А.С.

Ухвалою від 30.03.2023 адміністративну справу прийнято до провадження до Одеського окружного адміністративного суду та розпочато розгляд справи по суті у порядку письмового провадження в межах строків передбачених КАС України.

Станом на дату розгляду справи будь-які заяви, клопотання від сторін не надходили.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2021 Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складно акт перевірки від 22.07.2021 № 2818/21/22/РРО/ НОМЕР_3 .

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи працівника ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відновися, тим самим порушено п. 4 ст. 24 КЗпП України та Постанови КМУ № 413.

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі листом від 27.07.2021 №6751/5/21-22-07-06-1 повідомило Головне управління Держпраці у Херсонській області про те, що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення в частині трудового законодавства, виявлено неоформлених найманих працівників. Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкових розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і утриманого з них податку за формою 1ДФ до контролюючого органу не подавалися, чим порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413, в частині не подання повідомлення про прийняття працівника на роботу.

03.08.2021 на адресу позивача направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на16.09.2021 з 9:00 до 12:00 години.

16.09.2021 Головним управлінням Держпраці у Херсонській області прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 2818/21/22/РРО//ДПС/ТД-ФС, відповідно до якої на підставі абз. Другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України вирішено накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 60000 грн. за порушення частини 4 статті 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015р. №413, а саме за те, що позивач допускає одного працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та без повідомлення органу ДПС про прийняття працівника на роботу.

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Пунктом 1 Положення про державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (зі змінами) визначено, що Державна Служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Пунктом 7 Положення про Державну Службу України визначено, що Держпраця здійснює своє повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Одним з таких територіальних органів є Головне Управління Держпраці у Херсонській області.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади.

Державною службою України з питань праці видано наказ 03.09.2018 року № 84 «Про затвердження Положення про Головне управління Держпраці у Херсонській області» (далі - Положення). Згідно Положення, Головне Управління Держпраці у Херсонській області є територіальним органом Державної Служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення Головне Управління Держпраці у Херсонській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль, зокрема, за дотримання вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 259 КЗпП визначено, що центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Згідно частини 2 статті 265 КЗпП, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Частиною 4 статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку № 509 (у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Оскаржуваним рішенням до позивача застосовано штраф на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України, якою передбачено відповідальність у вигляді штрафу юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Цією ж нормою установлено, що за вказане вище порушення до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується замість штрафу попередження.

Стаття 265 КЗпП України має назву «Відповідальність за порушення законодавства про працю».

Частиною другою цієї статті в абзацах з другого по восьмий визначені випадки, коли юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу.

Згідно частин 3, 4 статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом частин 5-8 статті 265 КЗпП України, у разі сплати юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, яка використовує найману працю, 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вручення постанови про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про працю, передбаченого цією статтею, така постанова вважається виконаною.

У разі виконання припису центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та усунення виявлених порушень, передбачених абзацами четвертим - шостим, дев`ятим частини другої цієї статті, у визначені приписом строки заходи щодо притягнення до відповідальності не застосовуються.

Заходи щодо притягнення до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого абзацами другим, третім, сьомим, восьмим, десятим частини другої цієї статті, застосовуються одночасно із винесенням припису незалежно від факту усунення виявлених при проведенні перевірки порушень.

Штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Верховний Суд у постанові від 28 січня 2021 року у справі №380/1116/20 сформулював правові висновки про те, що самостійною підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю є також акт перевірки ДПС, її територіального органу, а також про те, що частиною 8 статті 265 КЗПП України використовується формулювання «може», що надає суб`єкту владних повноважень можливість на свій розсуд здійснювати власні активні дії. При цьому вказана норма не вказує про те, що тільки рішення суду є єдиним виключенням при накладенні штрафу без проведення перевірки, тому її положення не забороняють накладати штрафи лише на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, як це передбачено Порядком №509.

Крім того, Податковим кодексом України передбачено право контролюючого органу (органів Державної фіскальної служби) проводити фактичну перевірку дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У пункті 80.6 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Судом встановлено, що відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу на підставі акту фактичної перевірки від 16.09.2021 №2818/21/22/РРО//ДПС/ТД-ФС, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог законодавства про працю, а саме фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору та без повідомлення органу ДПС про прийняття працівника на роботу.

Слід підкреслити, що це порушення в достатній мірі підтверджується актом фактичної перевірки від 22.07.2021. №2818/21/22/РРО/ НОМЕР_3 з додатками.

Доводи позивача про те, що на момент проведення фактичної перевірки позивача на період дії карантину дія заборона на проведення фактичної перевірки з підстав, визначених пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України є необґрунтованими, оскільки дане твердження стосується дій Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, а відповідач відповідно до Порядку від 17.07.2013 № 509 накладає штраф на підставі акту перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Щодо посилання позивача на те, що перед винесення постанови відповідач не призначив та не провів інспекційне відвідування позивача, суд зазначає наступне.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП, визначений та затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення».

Порядком № 509 у редакції від 03.08.2021 не передбачено призначати інспекційні проведення перевірок на підставі акту фактичної перевірки територіального органу ДПС.

З урахуванням вищевикладеного та правових позицій Верховного Суду у справі №380/1116/20, акт фактичної перевірки від 22.07.2021 №2818/21/22/РРО/ НОМЕР_3 з додатками є належною та самостійною підставою для накладення відповідачем на позивача штрафу за порушення законодавства про працю.

Оскільки цим актом зафіксовано порушення позивачем вимог законодавства про працю, то у відповідача були всі підстави для застосування до нього штрафу відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

Інші доводи висновки суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та надану їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що оскаржену постанову №2818/21/22/РРО//ДПС/ТД-ФС від 16.09.2021 про накладення на позивача штрафу прийнято правомірно, а тому позов про її скасування задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний