Справа № 160/5061/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2023 року Справа № 160/5061/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи,
Ухвалою суду від 01.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про стягнення з відповідача штрафу у цій справі.
08.05.2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона підтримала вимоги викладені в позовній заяві та додатково зазначила, що відповідач з 01.01.2022 року припинив виплату доплати до її пенсії у розмірі 2 000 грн., згідно із постановою КМУ №713, якою встановлено з 01.07.2021 року щомісячну доплату в розмірі 2000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року. Позивач зазначає, що відповідач всіляко вдається до штучного затягування розгляду справи №160/5061/23 по суті спірних правовідносин та вчиняє неналежну процесуальну поведінку у справі, яка розглядається. Враховуючи викладене, позивач просила суд позов задовольнити з підстав викладених у ньому.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року у справі №160/15883/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо нездійснення з 01.04.2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області від 18.05.2021 року №30/5-1138;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області від 18.05.2021 року №30/51138 з урахуванням усіх видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено;

- вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2022 року у справі №160/11922/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною та скасовано відмову Головного ПФУ в Дніпропетровській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області від 15.04.2022 року №30/5-401, №30/5-402 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року та станом на 01.01.2021 року (направлених до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області супровідним листом від 08.07.2022 року №30/5-607), оформлену листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 02 серпня 2022 року за №22919-17223/К-01/8-0400/22;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.02.2020 р. та з 01.02.2021 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідок Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області від 15.04.2022 року №30/5-401, №30/5-402 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року та станом на 01.01.2021 року (направлених до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області супровідним листом від 08.07.2022 року №30/5-607), відповідно, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум та з нарахуванням компенсації втрати частини доходу;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено;

- вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судом також встановлено, що 27.01.2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати щомісячну доплату до її пенсії у повному розмірі з 01.01.2022 року на виконання постанови КМУ №713 з нарахуванням компенсації втрати частини її доходу, у зв`язку із несвоєчасною виплатою щомісячної доплати на виконання постанови КМУ №713.

Листом «Про надання відповіді» від 14.02.2023 року Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що оскільки розмір пенсії обчислено на виконання рішення суду від 01.11.2021 року у справі №160/15883/21 з грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 року, а не на 01.03.2018 року, як визначено постановою КМУ №713, тому підстави для встановлення до розміру її пенсії щомісячної доплати в сумі 2 000 грн. відсутні. Також у листі зазначено, що для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 p. №159 у Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, немає законних підстав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до абз.12 п.7 постанови КМУ від 17.07.1992 р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 1-4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 р. №45 (далі - Порядок №45) пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

14.07.2021 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - постанова №713).

Згідно із пп.1 постанови №713 встановлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2 000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 р., які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 р. зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2 000 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000-2700 грн.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 р. колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 року було установлено щомісячну доплату в сумі 2 000 грн. виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 р.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно із абзацом третім пункту 1 постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2 000 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу. Так як в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області на виконання судового рішення з метою усунення порушеного її права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у неї виникло до 01.03.2018 р., не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000 грн. відповідно до постанови КМУ №713.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.11.2022 року у справі №420/2473/22 та від 02.03.2023 року №600/870/22-а.

Відтак позивач має право на щомісячну доплату до пенсії, передбаченою постановою КМУ №713.

Щодо позовної вимоги про здійснення перерахунку пенсії у розмірі 56% без обмеження максимального розміру пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідач у відповіді на заяву позивача 14.02.2023 року відмовив їй у виплаті щомісячної доплати до пенсії на виконання постанови КМУ №713 та нарахуванні компенсації втрати частини її доходу. Відтак спору щодо перерахунку пенсії у розмірі 56% без обмеження максимального розміру пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині позивачу слід відмовити, як передчасні.

Крім того суд враховує доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що позивачу на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2022 р. та ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2023 р. у справі №160/11922/22 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2020 р. у розмірі 56% від грошового забезпечення 21 985,58 грн., яке зазначено в довідці від 15.04.2022 р. №30/5-401 та з 01.02.2021 р. у розмірі 56% від грошового забезпечення 28 325,38 грн., яке зазначено в довідці від 15.04.2022 р. №30/5-402, які надані Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області.

Щодо позовних вимог про зазначення в резолютивній частині рішення суду посилання на інші рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справам №160/15883/21 та №160/11922/22, суд зазначає, що посилання на вказані рішення суду вже було описано в його мотивувальній частині.

В свою чергу, суд звертає увагу, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки: «Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.». «Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»

Отже, з огляду на висновки Консультативної ради європейських суддів, суд не вбачає підстав повторно зазначити у резолютивній частині рішення посилання на вказані рішення суду, які вже зазначено в мотивувальній частині рішення, у зв`язку з чим дані позовні вимоги позивача також задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати їй перерахованої пенсії за судовими рішеннями у справах №160/15883/21 та №160/11922/22, які набрали законної сили та є у матеріалах пенсійної справи №, із включенням до складу з 01.01.2022 року щомісячної доплати у розмірі 2 000 грн., передбаченої постановою КМУ від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з врахуванням розміру пенсії 56% від розмірів грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії, не нарахуванні, невиплаті їй компенсації втрати частини доходу (пенсії) у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії.

Так, під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

В свою чергу дії - це юридичні факти, які пов`язані з волею суб`єктів правовідносини; це поведінка людей; зовнішнє вираження волі людини. Відмінна риса даного виду юридичних фактів полягають у тому, що норми права пов`язують з ними юридичні наслідки саме в силу вольового характеру юридичних дій.

Юридичні дії - це вчинки особи, акти державних органів, інших суб`єктів, що відбуваються за волевиявленням суб`єкта правовідносин.

Як вже було зазначено, листом від 14.02.2023 року відповідачем позивачу було відмовлено в нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії згідно із постановою КМУ №713 та відмовлено у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з прошенням строків виплати пенсії.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що саме діями відповідача, а не бездіяльністю порушуються права позивача, оскільки відповідачем (дією) відмовлено, шляхом формування листа від 14.02.2023 року у здійснені щомісячної доплати до пенсії та у виплаті компенсації втрати частини доходів.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи заявлені позовні вимоги, суд доходить висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою КМУ №713 та зобов`язання відповідача з 01.01.2022 року здійснити нарахування та провести виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн., згідно із постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку із невиплатою їй частини перерахованої пенсії за весь період невиплати у зв`язку із невиплатою частини перерахованої пенсії із врахуванням судових рішень у справах №160/15883/21 та №160/11922/22, суд зазначає таке.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ №159 (далі - Порядок №159).

Згідно із статями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Відповідно до пункту 2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсійних виплат, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав її нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Також за приписами статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані, тому стягнення на користь позивача недоплачених пенсійних виплат з урахуванням компенсації втрати їх частини в зв`язку з несвоєчасною виплатою не відповідає вимогам закону.

Оскільки виплата та нарахування щомісячної доплати до пенсії з 01.01.2022 року по момент винесення судового рішення у справі відповідачем не здійснені, день фактичної виплати не відомий, позовні вимоги про виплату компенсації втрати частини доходів є також передчасними.

Крім того, суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що після та за результатом нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії відповідачем не буде нараховано та виплачено компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії з 01.01.2022 року року.

Стосовно вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по цій справі, суд зазначає про таке.

Частиною 2 статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із положеннями ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

За наслідками розгляду справи суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки відсутні докази, які б підтверджували намір відповідача ухилення від виконання або неможливість належного виконання судового рішення.

Щодо посилання позивача на ту обставину, що особою, яка підписала відзив на позовну заяву, не надано доказів, які б свідчили про наявність у неї повноважень на вчинення процесуальних дій від імені відповідача в розумінні ст.59 КАС України.

Відзив на позовну заяву через підсистему «Електронний суд» надано ОСОБА_2 . На підтвердження повноважень нею було долучено довіреність у порядку передоручення від 07.09.2022 року, якою ОСОБА_3 , на підставі довіреності від 22.10.2021 р., виданої Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області (), уповноважує, в порядку передоручення, Буряк О.В. представляти інтереси Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Повноваження ОСОБА_3 підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до якого ОСОБА_3 уповноважена вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє у судах України без окремого доручення керівника з правами, що надані стороні, третій стороні, з правом підпису процесуальних документів, посвідчення копій документів).

Отже, доводи позивача щодо відсутності повноважень відповідача, спростовуються встановленими судом обставинами.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.

Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, а тому судовий збір у розмірі 536,80 грн. (1 073,60 грн. : 2) підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн., згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.01.2022 року здійснити нарахування та провести виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн., згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713, та з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовної заяви відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма