Справа № 526/659/22
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 р. Справа № 526/659/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 526/659/22

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Роз`яснено позивачу, що даний спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне та не об`єктивне з`ясув ання судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо ненандання достовірної інформації вчасно на заяви позивача, стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. за спричинення позивачу моральної шкоди.

Позивач звертаючись до суду з апеляційної скаргою одночасно заявив клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності.

Відповідач надав відзиву на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та у разі, зокрема, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Оскільки сторонами не заявлялись клопотання про розгляд справи за їх участю, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи спірну ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір предметно підсудний місцевому загальному суду у порядку цивільного судочинства, також є ухвала про закриття провадження у справі №440/16182/21, що набрала законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому існують підстави для закриття провадження, передбачені пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Касаційний адміністративний суду складі Верховного Суду висловлював правову позицію стосовно застосування пункту 4 частини першої статті 238 КАС України у постанові від 04 березня 2021 року у справі № 260/630/19.

Зокрема, Суд вказав, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Колегія суддів зазначає, що у широкому змісті підставою адміністративного позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. До таких обставин можна віднести такі юридичні факти, які підтверджують наявність або відсутність спірних правовідносин між сторонами та наявність порушення прав, свобод чи інтересів позивача.

Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2022 року по справі № 340/807/21 зазначив, що підставою позову можуть бути тільки юридичні факти, які тягнуть певні правові наслідки, а саме: виникнення, зміну та припинення правовідносин.

Натомість фактичні дані справи до підстав позову не відносяться, оскільки такі лише підтверджують наявність або відсутність тих юридичних фактів, які складають підставу позову. З огляду на викладене, суди під час встановлення тотожних справ повинні звертати увагу на усі доводи учасників справи, а надаючи оцінку підставам позову слід досліджувати кожну підставу зокрема з детальною характеристикою, а не обмежуватись загальним твердженням. Усі ці обставини належить оцінювати у сукупності, гарантувавши доступ до правосуддя особам, які вважають, що їхнє право порушене, і які діяли добросовісно.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звертався до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариствоа "Гадячгаз" про визнання бездіяльності щодо ненадання інформації на заяву ОСОБА_1 від 15.10.2021 протиправною та стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вважав спірні правовідносини публічно-правовими, з огляду на застосування до них Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 було закрито провадження у справі №440/16182/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди, роз`яснено позивачу право на звернення з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства; роз`яснено позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Колегія суддів зазначає, що ухвала від 15.02.2022 про закриття провадження у справі №440/16182/21 набрала законної сили 15.02.2022.

Так, в подальшому ОСОБА_1 звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз", поданою з посиланням та в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, в якій просив: визнати бездіяльність щодо ненадання інформації на заяви ОСОБА_1 протиправною та стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн.

18 травня 2022 року суддею Гадяцького районного суду Полтавської області було відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

06 липня 2022 року ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області Киричка С.А. було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді. Справу передано для визначення іншого складу суду. Головуючим суддею визначено Тищенко Л.І.

30 вересня 2022 року ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л.І. було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді. Справу передано для визначення іншого складу суду.

Розпорядженням в.о. голови Гадяцького районного суду Полтавської області від 03.10.2022 справу передано до Зіньківського районного суду Полтавської області.

10 жовтня 2022 року ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області було задоволено заяву головуючого судді Должка С.Р. про самовідвід. Справу передано для визначення іншого складу суду.

Розпорядженням в.о. голови Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.10.2022 справу передано до Котелевського районного суду Полтавської області.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 20.10.2022 адміністративний позов передано на розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Спірною ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Роз`яснено позивачу, що даний спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Отже матеріалами справи підтверджується, що спір у справі №526/659/22 виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у справі №440/16182/21, провадження у якій закрито ухвалою від 15.02.2022, яка набрала законної сили 15.02.2022.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а відтак, є підстави для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Доводи апеляційної скарги позивача зазначених висновків не спростовують, натомість повторно доводять факт того, що позивач звернувся із тими самими позовними вимогами до того самого відповідача, фактично з вимогою повторно переглянути обставини щодо визнання бездіяльності щодо ненадання інформації на заяви ОСОБА_1 протиправною та стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн., однак закриваючи провадження у справі №526/659/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, судом першої інстанції роз`яснено позивачу, що даний спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Варто зазначити, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Такі висновки узгоджуються з усталеною правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною його постановах.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 по справі №526/659/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова