Справа № 420/768/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/768/23
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 02.01.2023 ВП №61644047 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 02.01.2023 року ВП № 61644047 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано факт повного виконання рішення суду Головним управлінням в межах, допустимих чинним законодавством, до відкриття виконавчого провадження, що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності згідно з вимогами Закону №1404.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 02.01.2023 ВП №61644047 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. задоволений.

Визнана протиправною та скасована постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 61644047 від 02.01.2023 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму сплаченого судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що ч.2 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а не сплачений судовий збір.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач, послався на правомірність оскаржуваного рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Стягуючи на користь ГУ ПФУ в Одеській області сплачений ним судовий збір, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Розподіл судових витрат врегульовано статтею 139 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

А ні Кодексом адміністративного судочинства України, а ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено стягнення з відповідача на користь позивача - суб`єкта владних повноважень (в разі задоволення позову), сплаченого ним судового збору при поданні позову до суду.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

ГУ ПФУ в Одеській області є територіальним органом Пенсійного фонду України, суб`єктом владних повноважень, боржником у виконавчому провадженні від 25.03.2020 року ВП №61644047, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №420/7048/19 від 16.03.2020 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом, яким пенсійний орган, як суб`єкт владних повноважень, був зобов`язаний вчинити дії з питань пенсійного забезпечення, які віднесені до публічно-владних управлінських функцій пенсійного органу на підставі приписів чинного законодавства.

Тобто позивачем у даній справі виступає - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, територіальний орган Пенсійного фонду України, який є суб`єктом владних повноважень згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України та факт подання адміністративного позову у даному випадку не змінює статус позивача.

Суд першої інстанції, стягуючи з відповідача на користь ГУ ПФУ в Одеській області сплачений судовий збір, помилково застосував приписи ч.1 ст.139 КАС України, оскільки цією частиною врегульоване питання стягнення судового збору на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень. В даному ж випадку правильним є застосовування ч.2 ст.139 КАС України.

Позивачу, який є суб`єктом владних повноважень, не компенсуються витрати, у тому числі пов`язані зі сплатою судового збору, крім зазначених витрат на доказування. Адже суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

ГУ ПФУ в Одеській області як суб`єкт владних повноважень, не понесло витрат на доказування, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, тому судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, правильними є доводи апеляційної скарги щодо помилковості стягнення з Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн, оскільки це не відповідає приписам ч.2 ст.139 КАС України.

Правильність вирішення судом першої інстанції справи по суті апелянтом не оскаржується.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.4 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи, що апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення з Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 2684,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм процесуального права при ухваленні судового рішення в частині розподілу судових витрат, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-77, 139, 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, п. 2 ч. 5 ст. 328КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі №420/768/23 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму сплаченого судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок).

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі №420/768/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.05.2023

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.