Справа № 300/1130/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" травня 2023 р. справа № 300/1130/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Траян" до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії щодо надання містобудівних умов та обмежень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Траян" (далі також позивач, ТзОВ фірма "Траян"), 17.03.2023 звернулося до суду з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в якому з урахуванням змінених позовних вимог просили:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.43-44).
07.04.2023 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача - надійшла заява про розгляд даної адміністративної справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 80-82).
Ухвалою суду від 11.04.2023 залишено заяву відповідача - про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - без задоволення (а.с. 91-93).
На адресу суду 07.04.2023 від відповідача надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради (а.с. 85-87).
Ухвалою суду від 11.04.2023 залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради (а.с. 96-97).
На адресу суду 13.04.2023 від позивача надійшли клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та заява про зміну предмету позову (109-110,113).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 клопотання позивача про залучення співвідповідача до участі у справі та заяву про зміну предмету позову задоволено. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради.
Заяву про зміну предмету позову від 13.04.2023 прийнято до розгляду.
Ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у межах таких позовних вимог:
Ухвалою суду від 15.05.2023 у задоволенні клопотання Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін - відмовлено (а.с. 130-131).
На адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16.05.2023. Представник позивача зазначив, що з 01.01.2019 для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (МУОЗЗД) не потрібно подавати містобудівний розрахунок, який визначає інвестиційні наміри замовника з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва. Проте враховуючи, що на земельну ділянку, на яку позивач хоче отримати містобудівні умови та обмеження, вже були видані інші дозвільні документи, то з метою уникнення непорозумінь при визначені граничних параметрів забудов позивачем було розроблено містобудівний розрахунок, в якому приблизно розраховані викладені параметри майбутньої забудови з врахуванням забудови яка склалася на даний момент. Позивач наголошує, що містобудівний розрахунок є однією з форм викладення інвестиційних побажань позивача, який дає можливість органу місцевого самоврядування перед прийняттям рішення щодо надання містобудівних умов та обмежень надати їм оцінку з точки зору відповідності будівельним нормам, правилам та вимог по затвердженій містобудівній документації, та обмежити їх у відповідності до вимог ДБН та містобудівної документації. Просив позов задовольнити у повному обсязі (а.с 135-137).
Суд дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини.
Відповідно до п.2, п.3 Договору оренди землі від 09.09.2022 в оренду передається земельна ділянка площею - 2,9985 га, у тому числі: землі зайняті поточним будівництвом - 2,9985 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - незавершене будівництво багатоповерхових будинків, а також інші об`єкти інфраструктури.
В пункті 15 даного Договору зазначено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва багатоповерхових будинків з приміщеннями громадського призначення.
В пункті 16 даного Договору зазначено, що цільове призначення земельної ділянки: для іншої житлової забудови (код 02.07). Категорія земель землі житлової та громадської забудови.
До заяви на видачу містобудівних умов та обмежень ТзОВ фірма «Траян» додало:
1) копію документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку) (а.с. 13-14);
2) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 (а.с. 23-24);
3) містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками про основні параметри об`єкта будівництва.
Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.02.2023 «Про надання вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва» відмовлено ТзОВ фірма «Траян» у видачі містобудівних умов та обмежень для проєктування об`єкта будівництва для нового будівництва багатоквартирних житлових будинків з закладами громадського призначення V черга, в районі річки Бистриці-Надвірнянської у с. Микитинці, м. Івано-Франківськ (кадастровий номер земельної ділянки :15:003:0021) (а.с. 57).

На підставі рішення виконавчого комітету від 09.02.2023 Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради сформував в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ) лист про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень від 09.02.2023 (реєстраційний номер документу в ЄДЕССБ MU01:8336-7575-0349-3459). Підставою відмови у видачі містобудівних умов та обмежень зазначено: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Листом від 21.02.2023 №18/31.1-18/232 Департаментом містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради повідомлено позивача, що при опрацюванні наданих матеріалів містобудівного характеру для отримання містобудівних умов і обмежень для проєктування об`єкта будівництва в районі річки Бистриці-Надвірнянської у с. Микитинці з назвою «Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків з закладами громадського призначення V черга, в районі річки Бистриці-Надвірнянської у с.Микитинці», встановлено невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме цільове призначення земельної ділянки згідно Договору оренди землі від 09.09.2022, Витягу з Державного земельного кадастру, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - для іншої житлової забудови, що не відповідає затвердженому генеральному плану міста Івано-Франківська (а.с. 30).

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

За статтею 38 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Відповідно до статті 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до частини третьої цієї статті земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до пунктів б) та д) частини першої статті 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно п. «ґ» ч. 1 ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у комплексних планах, генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Відповідно до частини п`ятої статті 26 вказаного Закону проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 41) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом; 42) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Статтею 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності визначено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ фірма "Траян" 18.01.2023 через застосунок «Дія» направило у Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради заяву про видачу містобудівних умов та обмежень, а також документи, які необхідні для отримання містобудівних умов та обмежень, а саме копію документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками про основні параметри об`єкта будівництва.

Подання позивачем разом із заявою зазначених документів відповідачем не заперечується.

У свою чергу, згідно з частиною четвертою статті 29 Закону №3038-VI підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Згідно частини шостої цієї статті надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Аналіз наведених вище норм дає змогу дійти висновку про те, що перелік підстав для відмови заявникові у видачі містобудівних умов та обмежень є вичерпним. За відсутності однієї з визначених у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що листом №18/31.1-18/232 від 21.02.2023 Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради за підписом в.о. першого заступника директора Департаменту - головного архітектора міста Мусіловського І.М. повідомив ТзОВ фірма «Траян» про те, що при опрацюванні поданих товариством матеріалів для отримання містобудівних умов встановлено невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме: цільове призначення земельної ділянки згідно Договору оренди землі від 09.09.2022, Витягу з Державного земельного кадастру, Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - для іншої житлової забудови, що не відповідає затвердженому генеральному плану міста Івано-Франківська.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Частиною першою статті 15 зазначеного Закону встановлено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, зокрема: цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); відомості про обмеження у використанні земельних ділянок.

Статтею 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Як вбачається із відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, земельна ділянка з кадастровим номером :15:003:0021 належить до земель житлової та громадської забудови; вид цільового призначення для іншої забудови (02.07).

Отже, відомості, зазначені в Державному земельному кадастрі та які є первинними по відношенню до містобудівної документації на місцевому рівні, узгоджуються з намірами забудови, заявленими позивачем.

Крім того, відповідно до абзацу другого частини першої статті 16, статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Тобто, наведене додатково підтверджує, що дані Державного земельного кадастру є первинними офіційними даними для цілей формування як містобудівної документації, так і для формування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Відповідно до ст.19 Земельного кодексу землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Секцією В наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.10.2010 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» зазначено, що до земель житлової та громадської забудови відносяться землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше) та землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва). До них належать землі, зокрема 02.07 - для іншої житлової забудови.

Суд звертає увагу, що відповідно до договору оренди землі від 09.09.2022 затверджені умови використання земельної ділянки площею 2,9985 га, а саме земельна ділянка передається в оренду для: будівництва багатоповерхових будинків з приміщеннями громадського призначення; цільове призначення земельної ділянки: для іншої житлової забудови (код 02.07); категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Також рішенням Івано-Франківської міської ради від 09.09.2022 № 164-29 (пункт 24 додатку 9), довідкою з містобудівного кадастру № 35096 від 20.07.2022 підтверджено, що земельна ділянка кадастровий номер :15:003:0021 в с. Микитинці відноситься до земель житлової та громадської забудови.

Таким чином, при наданні позивачу в оренду зазначеної земельної ділянки Івано-Франківська міська рада не вбачала невідповідності між цільовим призначенням та функціональним призначенням земельної ділянки, та не вбачала перешкод для будівництва позивачем на цій земельній ділянці багатоповерхових будинків з приміщеннями громадського призначення, а тому суд не погоджується із твердженням відповідачів про те, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :15:003:0021 « 02.07 - для іншої житлової забудови» не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Щодо твердження Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про невідповідність гранично допустимій площі забудови згідно з містобудівною документацією на місцевому рівні та нормам ДБН Б.2.2-12:2019, тобто максимально допустимому проценту забудови 35%, суд зазначає таке.

Містобудівний розрахунок - розрахунок щодо гранично-допустимих параметрів забудови, умови ув`язки архітектурно-планувального та об`ємно-просторового рішення, системи обслуговування, інженерних комунікацій, транспортного обслуговування та благоустрою з існуючою забудовою із дотриманням чинних нормативних документів.

Проте з 01 січня 2019 року для отримання містобудівних умов та обмежену забудови земельної ділянки (МУОЗЗД) не потрібно подавати містобудівний розрахунок, який визначає інвестиційні наміри замовника з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Суд звертає увагу, що позивач з метою уникнення непорозумінь при визначені граничних параметрів забудов розробив містобудівний розрахунок, в якому приблизно зазначив відповідні параметри майбутньої забудови з врахуванням забудови.

Містобудівний розрахунок є однією з форм викладення інвестиційних побажань позивача, який дає можливість органу місцевого самоврядування перед прийняттям рішення щодо надання містобудівних умов та обмежень надати їм оцінку з точки зору відповідності будівельним нормам, правилам та затвердженій містобудівній документації, та обмежити їх у відповідності до вимог ДБН та містобудівної документації.

Уповноважений орган містобудування та архітектури видає МУОЗЗД у відповідності до містобудівної документації на місцевому рівні, чинних ДВН та частини 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної і діяльності», і не зобов`язаний враховувати містобудівний розрахунок, який є просто намірами інвестора. Граничний відсоток забудови (площа забудови) повинен бути зазначений Уповноваженим органом містобудування та архітектури y Містобудівних умовах та обмеженнях, які видаються замовнику будівництва. Надалі додержання замовником будівництва всіх параметрів виданих йому МУОЗЗД, в тому числі відсотку забудови, перевіряється уповноваженим органом в процесі проходження експертизи проектної документації на відповідність МОЗЗД і чинним ДБН, та в процесі видачі замовнику дозволу на будівництво.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 29 Закону України № 3038-VI, умова щодо максимально допустимого відсотка забудови земельної ділянки повинна міститися у Містобудівних умовах та обмеженнях, яких надалі заявник зобов`язаний додержуватися при розробці проектної документації.

Суд критично ставиться до твердження відповідачів про виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, адже наявність на земельній ділянці, кадастровий номер :15:003:0021, вже збудованих позивачем будинків І черги та продовження позивачем будівництва будинків ІІ, ІІІ і ІV черг (про що у наданих позивачем разом із заявою документах зазначено) не є перешкодою для звернення ним за одержанням містобудівних умов та обмежень для проектування житлових будинків V черги, і не свідчить про недостовірність відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, оскільки V черга є «новим будівництвом».

В цьому контексті також слід привести рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), яке набуло статусу остаточного 20 січня 2012 року, в якому суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Виходячи з вищевикладеного, та приймаючи до уваги положення ч. 2 ст.2 КАС України, суд приходить висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.02.2023 "Про надання вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва" в частині відмови ТзОВ фірма "Траян" у видачі містобудівних умов та обмежень, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради діяв в межах своїх повноважень, але з використанням повноваження не з тією метою, з якою це повноваження надано йому Законом. Відповідач діяв не обґрунтовано, тобто не врахував усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення що призвело до порушення принципу рівності всіх перед законом. Затвердження оскаржуваним рішенням відмови у видачі містобудівних умов та обмежень призвело до порушення прав позивача, як особи на яку поширюється дія цього рішення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 1514 від 16.03.2023 сплачено судовий збір в сумі 5 368,00 грн, який належить стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (а.с. 1).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Траян" (, вул. Грюнвальдська буд. 2 кв. 9, м. Івано-Франківськ, 76018) до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради (, вул. Незалежності, 9, м. Івано-Франківськ, 76018), Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії щодо надання містобудівних умов та обмежень, - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.02.2023 "Про надання вихідних даних - містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва" в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "Траян" у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування нового будівництва багатоквартирних житлових будинків з закладами громадського призначення V черга, в районі річки Бистриці-Надвірнянської у с. Микитинці, м. Івано-Франківськ, на земельній ділянці кадастровий номер :15:003:0021.

Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради (, вул. Незалежності, 9, м. Івано-Франківськ, 76018) та Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76015) видати Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "Траян" (, вул. Грюнвальдська буд. 2 кв. 9, м. Івано-Франківськ, 76018) містобудівні умови та обмеження для проектування нового будівництва багатоквартирних житлових будинків з закладами громадського призначення V черга, в районі річки Бистриці-Надвірнянської у с. Микитинці, м. Івано-Франківськ, на земельній ділянці кадастровий номер :15:003:0021, яка знаходиться в оренді у ТзОВ фірма "Траян" на підставі договору оренди землі від 09.09.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради (, вул. Незалежності, 9, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Траян" (, вул. Грюнвальдська буд. 2 кв. 9, м. Івано-Франківськ, 76018) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76015) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Траян" (, вул. Грюнвальдська буд. 2 кв. 9, м. Івано-Франківськ, 76018) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.