Справа № 160/974/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/974/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Парненко В.С) в адміністративній справі №160/974/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з включенням доплат: за 27 років (334 : 16 х 27 відповідь від 29.12.2022) 565 грн, 50% від 2680 (мінімальна пенсія за віком) 1340 грн, всього доплат 1905 грн щомісячно; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повернути заборгованість за останні три роки (2020-2022р.р. 1905 х 12 х 3) 68580 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що реабілітованим особам час заслання зараховується у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій. В засланні позивач перебував з 1947 по 1956, тобто в потрійному розмірі 27 років. 15.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням 27 років додатково. Листом від 29.12.2022 відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Також позивач зазначає, що реабілітованим особам доплачується до пенсії 50% від мінімальної пенсії за віком. На заяву позивача від 29.12.2022 про проведення перерахунку пенсії з врахуванням доплати, відповідач листом від 12.01.2023 відмовив у проведенні перерахунку пенсії. Вважає, що відмова відповідача щодо перерахунку пенсії та нездійснення доплат є протиправною.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням у потрійному розмірі до стажу час заслання (перебування на спецпоселенні) з 22.10.1947 по 19.12.1956.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні розрахунку підвищення пенсії ОСОБА_1 та невиплаті підвищення пенсії як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій, у розмірі, передбаченому пунктом г статті 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати з 18.07.2022 у потрійному розмірі до стажу ОСОБА_1 час заслання (перебування на спецпоселенні) з 22.10.1947 по 19.12.1956.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 18.07.2022 перерахунок підвищення пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту г статті 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 18.07.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням зарахованого у потрійному розмірі до стажу часу заслання (перебування на спецпоселенні) з 22.10.1947 по 19.12.1956 та підвищення пенсії відповідно до пункту г статті 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у матеріалах пенсійної справи містяться дані про те, що позивач належить до кола осіб, які зазнали політичних репресій, як член сім`ї, котрого було примусово переселено, тому положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Вважає, що стаття 77 Закону №1788-XII, яка передбачає, що громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50 %, а членам їхніх пенсій, яких було примусово переселено, - на 25 % мінімальної пенсії за віком, не застосовується. Звертає увагу, що в матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які б підтверджували, що позивач був репресованим, тому стаття 58 Закону №1788-XII не поширюється на громадян, які перебували на спецпоселенні та підстав для зарахування до стажу роботи у потрійному розмірі періоду перебування на спецпоселенні немає.

Позивач подав відзив суду апеляційної інстанції в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 09.12.2022 має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

15.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань пенсійного забезпечення щодо проведення перерахунку пенсії у відповідності до норм чинного законодавства.

Листом Про розгляд звернення від 29.12.2022 № 39096-31582/К-01/8-0400/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 , що його страховий стаж, зарахований по 03.08.1999, складає 41 рік 2 місяці 11 днів, понаднормативний стаж 16 років.

Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини одного року страхового стажу 1% складає 0,41167 (41 рік х 12 місяців + 2 місяці = 494 місяців : 12 місяців : 100).

Пенсію обчислено відповідно до статей 27 і 28 Закону № 1058, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1965 по 31.12.1969.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії становить 1,46974.

з 01.12.2022 позивачу проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме переглянуто розмір доплати за 16 років понаднормативного стажу з 324,32 грн (2027,00 грн х 16 %) до 334,88 грн (2093,00 грн х 16 %).

Загальний розмір пенсійної виплати станом на 01.12.2022 складає 4757,85 грн, у тому числі:

3743,02 грн основний розмір пенсії за віком (9092,28 грн х 0,41167);

334,88 грн доплата за 16 років понаднормового стажу (2093,00 грн х 16 %);

43,52 грн надбавка членам сімей реабілітованих;

66,43 грн підвищення дітям війни;

570,00 грн компенсаційна виплата особам, які досягли 80-річного віку (500,00 грн х 1,14).

В листі зазначено, що оскільки згідно з архівною довідкою від 04.10.1994 №13/149-к позивач є членом сім`ї, яка була виселена на спецпоселення, для зарахування до страхового стажу періоду проживання на спецпоселенні немає підстав.

29.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань пенсійного забезпечення щодо проведення перерахунку пенсії у відповідності до норм чинного законодавства.

Листом Про розгляд звернення від 12.01.2023 № 1113-32943/К-01/8-0400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до п. г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ призначені пенсії підвищуються: репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

При цьому підпунктом 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" установлено, що з 01.09.2008 репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Вказано, що надбавка членам сімей, яких було примусово переселено, виплачується відповідно до вимог чинного законодавства. Детальне роз`яснення щодо пенсійного забезпечення було надано листом від 29.12.2022 за № 39096-31582/K-01/8-0400/22.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо неналежного проведення перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково виходив з того, що норми Закону № 1788-XII мають вищу юридичну силу та звужує права позивача в частині розміру суми, що підлягає виплаті реабілітованим громадянам. Відтак, позивач має право на підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому пунктом г частини першої статті 77 Закону № 1788-XII, із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, оскільки позивача визнано саме репресованою особою, яку у подальшому було реабілітовано, а не членом сім`ї такої особи. Стосовно проведення перерахунку стажу роботи у потрійному розмірі відповідно до вимог статті 58 Закону № 1788-XII суд зазначив, що позивач був примусово виселений на спецпоселення з конфіскацією майна, тобто відповідно до статті 1 Закону № 962-XII перебуваву засланні, а тому має право на зарахування часу його заслання у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

17.04.1991 прийнято Закон України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» № 962-ХІІ.

Цим Законом ліквідуються наслідки беззаконня, допущені з політичних мотивів до громадян Української РСР, поновлюються їх права, встановлюються компенсація за незаконні репресії та пільги реабілітованим.

Статтею 3 вказаного Закону визначено реабілітувати всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім`ями.

Як свідчать встановлені обставини справи, згідно архівної довідки від 04.10.1994 № 13/149-К, виданої Міністерством внутрішніх справ України, по постанові Особливої Наради при МДБ СРСР від 17.01.1948, протокол №2-а, із села Верхи, Камінь-Каширського району Волинської області, як члени сім`ї ОСОБА_2 , 1922 року народження, учасника ОУН/організація українських націоналістів, були вислані в Кемеровську область строком на 10 років, рахуючи строк з 22.10.1947, з конфіскацією майна:

- його батько ОСОБА_3 , 1886 року народження;

- його мати ОСОБА_4 , 1889 року народження;

- брати ОСОБА_5 , 1928 року народження, ОСОБА_1 , 1935 року народження.

04.03.1948 Особлива Нарада при МДБ СРСР на зміну своєї постанови від 17.01.1948 десять років вислання сім`ї ОСОБА_6 замінила виселенням на спецпоселення.

В подальшому протягом 1955-1956 років всі члени сім`ї Киселинських на спецпоселення були переведені в місто Караганду Казахської РСР.

Зі спецспоселення в місті Караганда Казахської РСР ОСОБА_1 був звільнений 19.12.1956 на підставі наказу МВС СРСР №00597 від 16.07.1954.

Згідно статті 3 Закону України Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 по справі про адміністративне виселення і перебування їх на спецпоселенні, як жертви політичних репресій - реабілітовані.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» №2325-VIII від 13 березня 2018 року (далі - Закон №2235-VIII) внесено ряд змін до цього Закону.

Так, змінено назву закону на «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», а також викладено в новій редакції преамбулу та статті 1, 3, 6 Закону № 962-ХІІ, визнано такою, що втратила чинність постанову Верховної Ради України Про тлумачення Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні». (далі Закону №962)

Такі зміни набули чинності 05 травня 2018 року.

Зазначений перелік надав значно ширшого тлумачення поняттю репресованих осіб та осіб, які потерпіли від репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, та розширив коло осіб, до яких можуть бути застосовано пільги передбачені Законом № 962-ХІІ.

Проте статтею 3 Закону України від 17.04.1991 № 962-ХІІ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» у редакції, яка діяла до 05.05.2018, було визнано реабілітованими всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім`ями.

Відповідно до статті 9 Закону України від 17.04.1991 № 962-ХІІ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» у редакції, яка діяла до 05.05.2018, вирішення питань, пов`язаних з встановленням факту розкуркулювання, адміністративного виселення, здійснювалося штатними комісіями з питань поновлення прав реабілітованих, утвореними обласними, міськими та районними радами. За дорученням зазначених комісій факти безпідставності заслання і вислання, направлення на спецпоселення, а також конфіскації і вилучення майна встановлювалися органами внутрішніх справ.

Таким чином, у період до 05.05.2018 довідки та інші документи про реабілітацію репресованих осіб приймалися (складалися) та видавалися репресованим особам органами прокуратури, судами, а у визначених Законом від 17.04.1991 № 962-ХІІ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» випадках також іншими органами.

Законом України від 13.03.2018 № 2325-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», а також чинною редакцією Закону України «Про реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» не передбачено втрату чинності будь-якими довідками, посвідченнями або іншими документами про реабілітацію репресованих осіб, які були складені (прийняті) та/або видані репресованим особам у період до 05.05.2018. Так само зазначеними законодавчими актами не передбачено будь-якої обов`язкової повторної або додаткової реабілітації репресованих осіб, які вже були визнані в Україні реабілітованими до 05.05.2018.

Таким чином, особи, яких до набрання чинності Закону України від 13.03.2018 № 2325-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», тобто до 05.05.2018 було визнано в Україні реабілітованими відповідно до статті 1 або статті 3 Закону України від 17.04.1991 № 962-ХІІ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» у редакції, яка діяла до 05.05.2018, мають статус реабілітованих осіб згідно з Законом України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років». Довідки або інші документи про реабілітацію, які до 05.05.2018 були видані таким особам органами прокуратури, судами, іншими державними органами України, штатними комісіями з питань поновлення прав реабілітованих, утвореними обласними, міськими та районними радами, є чинними та підтверджують факт визнання зазначених осіб реабілітованими.

Таким чином колегія суддів відхиляє доводи скаржника в яких надається оцінка статусу позивача, та враховуючи наявні документи, які встановлюють, що позивач є жертвою політичної репреції та є реабілітованою особою.

Відповідно до пункту 2.13 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування№ №22-1 за документ, який засвідчує, що особа визнана реабілітованою, приймається посвідчення реабілітованого. Для реабілітованих осіб, потерпілих від репресій, зазначених в пунктах 5-7 статті 2 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", приймаються довідки органів внутрішніх справ, видані на підставі наявних у них відповідних документів (постанови про вислання, особистих справ на висланих осіб тощо), а за відсутності таких документів - довідки районних комісій з поновлення прав реабілітованих, видані на підставі встановленого факту переселення.

Згідно з пунктомг частини 1 статті 77 Закону №1788-XII призначені пенсії підвищуються репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи наведене вище, а також те, що позивач набув статусу реабілітованої особи від політичних репресій, що підтверджується відповідним посвідченням, позивач користується пільгами і має право на підвищення до пенсії, що передбачено пунктом "г" статті 77 Закону №1788-XII.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому пунктом "г" частини першої статті 77 Закону № 1788-XII, із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком.

Стосовно проведення перерахунку стажу роботи у потрійному розмірі відповідно до вимог статті 58 Закону № 1788-XII.

За змістом частини 1 статті 6 Закону №962-XII, у редакції, чинній від 05.05.2018 реабілітованим громадянам відповідно до цього Закону час тримання під вартою, відбування покарання в місцях позбавлення волі, заслання або перебування на примусовому лікуванні зараховується у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, з порівняльного аналізу редакцій статті 6 вищевказаного Закону №962-XII вбачається, що частина перша статті 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917- 1991 років» із змінами внесеними Законом №2325-VIII передбачає надання пільг всім реабілітованим відповідно до цього Закону громадянам, без диференціації залежно від підстави, за якою особу було реабілітовано, як це було передбачено в редакції Закону, яка діяла до 05.05.2018.

Стаття 58 Закону №1788-XII передбачає, що громадянам, необґрунтовано притягнутим до кримінальної відповідальності, репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, час тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі та заслання, а також перебування на примусовому лікуванні зараховується до стажу у потрійному розмірі.

Зі змісту статті 1-1 Закону №962-XII вбачається, що вислання - примусове виселення особи з місця її проживання з встановленням заборони на проживання у визначеній місцевості або примусове виселення чи переселення особи з місця її проживання в іншу місцевість або за межі СРСР;

заслання - примусове переміщення особи з місця її проживання з обов`язковим поселенням у певній місцевості, спецпоселенні, встановленням обмеження на право пересування та заборони виїзду з місця спецпоселення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що законодавством передбачено зарахування стажу перебування у виселенні, в засланні (спецпоселенні) особі, яка була виселена на спецпоселення і в подальшому реабілітована в потрійному розмірі.

Матеріалами справи стверджується, що позивач був примусово виселений на спецпоселення з конфіскацією майна та в подальшому був реабілітований, а тому спірний період вказаний в архівній довідці необхідно зарахувати у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій, оскільки таке право закріплене наведеними вище правовими нормами, які поширюються на позивача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що норма статті 58 Закону № 1788-XII не поширюється на громадян, які перебували на спецпоселенні, оскільки такі твердження є помилковими та ґрунтуються на неправильному тлумаченні вищевказаних норм чинного законодавства.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року в адміністративній справі №160/974/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак