Справа № 320/8378/23
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 квітня 2023 року м. Київ Справа № 320/8378/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
до треті особи:1) Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, 2) Служби судової охорони, 1) Державна казначейська служба України, 2) Державна судова адміністрація України,
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (далі відповідач-1), Служби судової охорони (далі відповідач-2), треті особи: Державна казначейська служба України, Державна судова адміністрація України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1, що виявилась у невиплаті позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168;

- визнати протиправною бездіяльність центрального органу управління відповідача-2 стосовно розроблення та затвердження методичних рекомендацій з коефіцієнтами розрахунку додаткової винагороди на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168;

- стягнути з відповідача-1 на користь позивача додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 у розмірі 229992,00 грн у межах суми стягнення за один місяць відповідно до підпункту 2 пункту 1 та підпункту 1 пункту 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень пунктів 4, 5, 8 та 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; докази, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), інформація щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень.

При цьому вибір позивачем способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів повинен здійснюватись з урахуванням приписів частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

У свою чергу під змістом позовних вимог розуміється визначення позивачем способу захисту свого права (свобод, інтересів), який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а отже особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили це право (свободи, інтереси), та вказати спосіб його захисту.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, яке повинно бути реальним та стосуватися (зачіпати) особисті права або інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір, який виник між позивачем та відповідачем-1 стосовно визнання бездіяльності протиправною та стягнення належного позивачу грошового забезпечення (належної працівникові заробітної плати), є спором, пов`язаним з недотриманням відповідачем-1 законодавства про оплату праці.

Позивач також оспорює бездіяльність іншого суб`єкта владних повноважень - центрального органу управління відповідача-2, з приводу нерозроблення та незатвердження методичних рекомендацій, які, на думку позивача, необхідні для обрахунку належного йому розміру додаткової винагороди.

Разом з тим позивачем не наведено у позовній заяві правових обґрунтувань, які дають підстави вважати, що методичні рекомендації, які за своєю природою мають виключно рекомендаційний, роз`яснювальний та інформаційний характер, є об`єктивно необхідними для обрахунку відповідачем-1 належної йому суми додаткової винагороди, а бездіяльність відповідача-2 стосовно розроблення та затвердження таких методичних рекомендацій призвела до невиплати відповідачем-1 належних позивачу сум.

Крім того, позивачем не заявлено до відповідача-2 вимоги зобов`язального характеру, направленої на захист його прав, свобод та інтересів, якщо вони порушені відповідачем-2.

Судом також встановлено, що позивачем у позовній заяві самостійно здійснено обрахунок розміру належної йому додаткової винагороди, у тому числі за лютий, квітень, травень та червень 2022 року - виходячи із законодавчо встановленого збільшення її розміру до 100000,00 грн. Водночас жодних документальних доказів на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у наведений вище період позивачем суду не надано та не заявлено відомостей про причини неможливості їх подання.

Слід також зазначити, що звернення судового рішення в адміністративній справі до негайного виконання здійснюється в порядку, передбаченому статтею 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами цієї норми визначено право позивача на звернення до суду із заявою про негайне виконання судового рішення, водночас така заява повинна бути сформульована у відповідності до вимог статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

В той же час позивачем при формулюванні позовної вимоги про стягнення з відповідача-1 належних позивачу сум допущено некоректне поєднання змісту позовної вимоги із наведеною вище заявою, що призводить до нечіткого розуміння предмету позову.

Крім того, в силу положень частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI).

Суд також звертає увагу на те, що заявлена позивачем до відповідача-2 вимога не стосується правовідносин, що виникли між ним і відповідачем-1 з приводу стягнення належного позивачу грошового забезпечення, а отже на вимогу, заявлену до відповідача-2, положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI не поширюються.

Таким чином, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 № 2710-IX, при оскарженні в судовому порядку бездіяльності відповідача-2 розмір судового збору повинен складати 1073,60 грн як за одну вимогу немайнового характеру.

Разом з тим позивачем до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору. Обставин, які свідчать про те, що позивач звільнений від сплати судового збору, у позовній заяві не наведено, належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин не приєднано.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду; позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пунктів 4, 5, 8 та 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у тому числі шляхом уточнення позовних вимог) з урахуванням вимог статті 5 цього Кодексу та наведених вище висновків суду; копій позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, та усіх доданих до неї документів для їх направлення іншим учасникам справи; оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн (вказаний розмір судового збору розраховується виходячи із однієї позовної вимоги немайнового характеру, заявленої позивачем до відповідача-2; у разі заявлення позивачем іншої кількості позовних вимог немайнового та майнового характеру розмір судового збору повинен відповідати вимогам статей 4 та 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI), а у разі наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.