Справа № 521/11400/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 521/11400/21
Головуючий в 1 інстанції: Роїк Д.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними, зобов`язання закрити виконавче провадження та скасувати арешт та обтяження усього майна,

В С Т А Н О В И В:

29.07.2021 позивач - ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якому, після залишення позову без руху ухвалами від 03.08.2021 та від 19.08.2021, з урахуванням уточненого 03.09.2021 позову, посилаючись на норми КАС України та ЦПК України, просив суд:

- визнати протиправними та незаконними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавче провадження №48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10, постанову від 05.03.2019 на підставі постанови Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №2-685/10, провадження №61-15324св19;

- скасувати арешт та обтяження з усього майна, накладеного відповідно до постанови від 30.05.2019 про арешт коштів боржника по виконанню виконавчого провадження №48185088 з примусового виконання виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010, двох постанов від 06.03.2019 про арешт усього майна боржника по виконанню виконавчого провадження №48185088 з примусового виконання виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути усе вилучене майно.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.09.2021, постановленою за правилами адміністративного судочинства, позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21.03.2022 ОСОБА_1 на офіційну поштову електронну адресу Малиновського районного суду м. Одеси подав уточнений позов, вказуючи при цьому на виконання ним вимог ухвал від 03 та 19 серпня 2021 року, в якому посилаючись на норми ЦПК України та КАС України, окрім раніше заявлених позовних вимог, просив суд визнати виконавчий лист №2-685/10 від 26.02.2010 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) безпідставно одержані кошти за виконавчим листом №2-685/10 від 26.02.2010 (т. 1 а.с. 84, 85-95).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 уточнений позов повернутий позивачеві без розгляду (т. 3 а.с. 121-123).

Не погоджуючись із ухвалою суду про повернення без розгляду уточненого позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2023, прийняти уточнений позов до розгляду та задовольнити заявлені позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що скорочений текст оскаржуваної ухвали був оприлюднений 02.03.2023 проте, як повний текст 25.03.2023 без зазначення поважних причин такої затримки. Також апелянт вказує на тривалий розгляд справи, первинний позов в якій був поданий 28.07.2021.

Зазначає апелянт про порушення, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, норм матеріального, процесуального та міжнародного права, порушення конституційних прав та свобод апелянта, не з`ясування всіх обставин, не вивчення всіх доказів. Також апелянт вважає, що суд першої інстанції проігнорував вказівки Верховного Суду, які мають значення для цієї справи.

На думку апелянта єдиною підставою за якою суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу є посилання суду першої інстанції на те, що при відкритті провадження в цій справі було вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, в межах якого підготовче провадження не проводиться, а тому відсутні підстави для прийняття уточненого позову. Апелянт вказує, що він не був обізнаний про те, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки відповідної заяви або згоди він до суду першої інстанції не подавав, а отже відсутні правові підстави для повернення уточненого позову.

При цьому апелянт звертає увагу на те, що постановою ВС від 02.12.2020 у справі №2-685/10 (провадження №61-15324св-19) були скасовані судові рішення, які стосуються безпосередньо ОСОБА_1 , та на підставі цього судового рішення ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 у справі №2-685/10 була зупинена дія вказаного виконавчого листа та виконавчого провадження відповідно з покладанням зобов`язання до ДВС щодо надання звіту про виконання рішення суду.

За вказаних обставин, посилаючись на низку рішень ЄСПЛ та норми Конвенції з прав людини та основоположних свобод, апелянт вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не встановив фактичні обставин, які мали значення для правильного вирішення питання щодо уточненого позову.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції не з`ясував, чи рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки сторін, а тому суд першої інстанції навмисно істотно порушив норми процесуального закону, права апелянта як людини, та як людини з інвалідністю.

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд встановив, що предметом розгляду в цій справі є вимоги про (мовою оригіналу):

- визнання дій Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) незаконними;

- зобов`язання Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавче провадження №48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10, постанову від 05.03.2019 на підставі постанови Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №2-685/10, провадження №61-15324св19;

- скасування арешту та обтяження з усього майна, накладеного відповідно до постанови від 30.05.2019 про арешт коштів боржника по виконанню виконавчого провадження №48185088 з примусового виконання виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010, двох постанов від 06.03.2019 про арешт усього майна боржника по виконанню виконавчого провадження №48185088 з примусового виконання виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010;

- зобов`язання Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути усе вилучене майно.

Відповідно до уточненої позовної заяви від 21.03.2022, ОСОБА_1 окрім раніше заявлених позовних вимог, просив суд визнати виконавчий лист №2-685/10 від 26.02.2010 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) безпідставно одержані кошти за виконавчим листом №2-685/10 від 26.02.2010 (т. 1 а.с. 84, 85-95).

Постановляючи ухвалу про повернення без розгляду уточненої позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що провадження у справі ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.09.2021 відкрито в порядку ст. 287 КАС України у спрощеному проваджені, а підготовче судове засідання в порядку спрощеного провадження не проводиться, внаслідок чого відсутні підстави для прийняття до розгляду уточненого адміністративного позову, а тому у задоволенні заяви позивача належить відмовити, у зв`язку із чим заяву належить повернути позивачу без розгляду. При цьому суд першої інстанції роз`яснив, що сторона не позбавлена права звернутися до суду з окремим позовом щодо нового предмета спору у загальному порядку.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до змісту позовної заяви, поданої 29.07.2021, уточненої позовної заяви, поданої 03.09.2021, та уточненої позовної заяви від 21.03.2022 (повернута без розгляду оскаржуваною ухвалою від 02.03.2023), ОСОБА_1 , подаючи зазначені процесуальні документи, вказував на те, що вони подаються за правилами цивільного судочинства, посилаючись при цьому на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №420/5191/21.

Апеляційний суд зазначає, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №420/5191/21 (ЄДРСР №99480993), була залишена без змін ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2021, якою було закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про:

- визнання протиправними дій Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) незаконними;

- зобов`язання Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавче провадження № 48185088 по виконанню виконавчого листа № 2-685/10, постанову вiд 05.03.2019р.на підставі Постанови ВСУ від 02 грудня 2020 року по справі №2-685/10, провадження № 61-15324св19;

- скасування арешту та обтяження з усього майна, накладеного відповідно до постанови від 30.05.2019р. про арешт коштів боржника по виконанню виконавчого провадження № 48185088 по виконанню виконавчого листа № 2-685/10 від 26.02.2010 року, двох постанов вiд 06.03.2019р. про арешт усього майна боржника по виконанню виконавчого провадження № 48185088 по виконанню виконавчого листа № 2-685/10 від 26.02.2010 року;

- зобов`язання Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути усе вилучене у позивача майно.

При цьому, закриваючи провадження в адміністративній справі №420/5191/21 Одеський окружний адміністративний суд, з яким погодився П`ятий апеляційний адміністративний суд, встановив, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, відповідно до приписів статей 447-453 ЦПК України, шляхом пред`явлення таких вимог у скарзі, а не у позовній заяві.

Зазначені висновки Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5191/21, повністю узгоджуються із висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладеними в постанові від 07.09.2022 у справі №523/19204/19, якою ЦКС ВС скасував рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 березня 2022 року, закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Євгенії Віталіївни про визнання дій Щеглової Євгенії Віталіївни - головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області незаконними; скасування постанови від 14.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження №48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010 року; скасування постанови від 05.03.2019 року про прийняття виконавчого провадження №48185088; скасування постанови від 30.05.2019 року, про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №48185088, двох постанов 06.03.2019 року про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №48185088; скасування арешту майна, накладеного відповідно до постанови від 30.05.2019 року про арешт коштів боржника по виконанню виконавчого провадження №48185088, двох постанов від 06.03.2019 року про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №48185088.

При цьому Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 07.09.2022 у справі №523/19204/19, закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , зазначив, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна з огляду на те, що законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Також ЦКС ВС вказував, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19) зазначала, що сторони, інші учасники та особи можуть звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавців та посадових осіб державної виконавчої служби в порядку частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якщо цей виконавчий документ виданий на виконання судового рішення, або - до адміністративного суду в порядку частини другої цієї ж статті, якщо він виданий на виконання рішення іншого органу (посадових осіб), та/або за умови перебування його у зведеному виконавчому провадженні, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. При цьому КЦС Верховний Суд зауважував, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав як сторона виконавчого провадження, між учасниками справи не виникло цивільно-правового спору, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження, а постало питання щодо правомірності дій та рішень державного виконавця під час виконання судового рішення.

Також, апеляційний суд зазначає, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 у справі №2-685/10 (провадження №6/523/114/23) (ЄДРСР 109331190) прийнята до розгляду заява боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-685/10 від 26.02.2010, виданого Суворовським районним судом м. Одеси таким, що не підлягає виконанню; про зупинення виконавчого провадження №48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10, виданого Суворовським районним судом м. Одеси.

Отже, оскільки уточнені вимоги апелянта в цій справі, які були викладені в уточненому позові від 21.03.2022 стосуються саме визнання виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) безпідставно одержані кошти за виконавчим листом №2-685/10 від 26.02.2010 (т. 1 а.с. 84, 85-95), а інші вимоги, за якими відкрито провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції мав не повертати уточнений позов, а постановити у звалу про закриття провадження справі, оскільки справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

На виконання означеної законодавчої норми, апеляційний суд зазначає, що даний спір має вирішуватися судом за правилами Цивільного процесуального законодавства України, в порядку визначеному розділом VII ЦПК України, тобто шляхом звернення апелянта зі скаргою, а не з позовної заявою, на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби. При цьому, така скарга має бути подана до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, яким є Суворовський районний суд м. Одеси, як суд, який ухвалив судове рішення від 26.02.2010 у справі №2-685/10.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із вимогою апелянта про скасування оскаржуваної ухвали, проте як інші вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, оскілки провадження в цій справі має бути закрито, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржувана ухвала - скасуванню, з закриття провадження в справі.

У справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 238, 308, 311, 312, 315, 319, 321, 322, 327-329 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2023 року у справі №521/11400/21.

Закрити провадження у справі №521/11400/21 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними, зобов`язання закрити виконавче провадження та скасувати арешт та обтяження усього майна,

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 23.05.2023

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.