Справа № 380/17223/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року

10 год. 33 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Роздіна Ю. Н., представниці позивача Цимбали І. З. представника відповідача Леськіва Б. Я. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби України (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Львівської митниці Державної митної служби України № 1266-о від 12.10.2022 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Мостиська" Львівської митниці Державної митної служби України;

- стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.10.2022 по дату прийняття рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його звільнено із займаної посади у зв`язку з невиконанням умов контракту. При цьому стверджує, що підставою для прийняття наказу про звільнення вказано резолюцію в.о. начальника Львівської митниці на доповідній записці в.о. заступника митного поста начальника відділу митного оформлення № 5 митного поста "Мостиська" Львівської митниці від 06.10.2022 № 7.4-28-03/36-1586, а саме: неподання звіту про виконання завдань та ключових показників, визначених контрактом про проходження державної служби.

Вказав, що зміст наказу та документи, які зазначено у такому наказі як підстави його прийняття, не містять детальної інформації та не описують суть і обставини недосягнення ключових показників завдань.

На переконання позивача, вказане у доповідній записці ОСОБА_2 твердження про недостатню кількість показників в напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів, не може вважатись належним обґрунтуванням порушення умов контракту, оскільки всупереч примітці, яка наявна у п. 5 Контракту, ні в оскаржуваному наказі, ні у доповідній записці, не наведено жодних кількісних показників, які були взяті за основу при формулюванні ОСОБА_3 висновку про недостатню кількість показників в напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів, стверджуючи про недосягнення ключового показника, навіть не вказано який саме із двох ключових показників (згідно з п. 5 контракту) не виконано: не вжито заходів протидії контрабанді чи не задокументовано порушення митних правил. Всупереч примітці, яка наявна в п. 5 контракту, ні в оскаржуваному наказі, ні у доповідній записці, не наведено жодних кількісних показників, які були взяті за основу при формулюванні ОСОБА_4 висновку про недостатню кількість показників у напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів. У доповідній записці ОСОБА_2 не вказано, на підставі аналізу та дослідження яких саме даних, документів, сформовано відповідний висновок. Відсутня будь-яка деталізація, яка саме кількість показників (згідно з вжитим у доповідній записці формулюванням) може вважатись достатньою (для можливості встановлення "недостатності" показників за результатом роботи позивача) та чи доводились такі до відома позивача.

Щодо неподання звіту зазначив, що позивач з 02.07.2022 по 17.07.2022 перебував у відпустці, а з 08.09.2022 по час звільнення позивач був відсторонений від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження, що не взято до уваги відповідачем.

Позивач вважає наказ Львівської митниці Державної митної служби України № 1266-о від 12.10.2022 необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнятий без урахування всіх обставин, які впливають на його прийняття.

Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позов, запереченні на відповідь на відзив, додаткових поясненнях на позов. Вказав, що доповідною запискою в.о. заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення № 5 митного поста "Мостиська" Львівської митниці Юрія Лаганяка від 06.10.2022 № 7.4-28-03/36-1586 на ім`я в.о. начальника Львівської митниці Олега Шахрая надано інформацію про те, що на виконання підпункту 3.2 пункту 3 наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 № 105 "Про проходження державної служби з укладанням контракту", зі змінами, ним здійснено контроль стану виконання безпосередньо підпорядкованими працівниками завдань і ключових показників, встановлених контрактом про проходження державної служби. Станом на 06.10.2022 ОСОБА_1 , державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста "Мостиська" Львівської митниці, не подано звіт про виконання завдань та ключових показників, визначених контрактом про проходження державної служби № 197 від 29.06.2021, чим порушено вимоги підпункту 3.1 пункту 3 наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 № 105 "Про проходження державної служби з укладенням контракту", зі змінами, пункту 10 розділу "Права та обов`язки сторін" та підпункту 17.7 пункту 17 розділу "Додаткові умови" Контракту про проходження державної служби № 197 від 29.06.2021. Звернув увагу суду на те, що оскаржуваний наказ "Про звільнення ОСОБА_1 " виданий відповідно до типової інструкції з діловодства, яка і встановлює вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними в паперовій формі. Вказав, що дотримання умов контракту та його виконання регулюється наказом Державної митної служби України від 18.02.2021 № 105 «Про проходження державної служби з укладанням контракту» (далі Наказ № 105). Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 наказу № 105 передбачено, що посадова особа відповідно до контракту зобов`язується особисто виконувати завдання та досягати визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, звітувати про їх виконання безпосередньому керівнику (за його відсутності керівнику вищого рівня) у встановлені терміни. Підпунктом 3.2 пункту 3 Наказу № 105 передбачено, що безпосередні керівники (за їх відсутності керівники вищого рівня) щоквартально здійснюють контроль стану виконання завдань і ключових показників та вносять вмотивовані пропозиції (подання) керівнику вищого рівня у разі невиконання підпорядкованою особою умов контракту. Звернув увагу суду, що оскільки ОСОБА_1 не досяг ключових показників, визначених пунктом 5 контракту, не подав звіт про виконання завдань та ключових показників до 03.10.2022, що є порушенням вимог п. 10 та пп. 17.7 п. 17, це є неналежним виконанням або невиконанням контракту про проходження державної служби від 29.06.2021 № 137, що згідно п. 21 контракту є підставою для його припинення за ініціативою державного органу. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухав пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Наказом Львівської митниці № 22-о від 29.06.2021 По особовому складу, Овчиннікова призначено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Мостиська" Львівської митниці, шляхом укладання контракту про проходження державної служби, в порядку переведення з Галицької митниці Держмитслужби.

29.06.2021 між Львівською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження державної служби № 197 на посаді державної служби державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Мостиська" Львівської митниці.

Пунктами 1-3 розділу Загальні положення контракту передбачено, що на відносини сторін за цим контрактом поширюється дія Митного кодексу України, а в частині не врегульованій ним, Закону України Про державну службу, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини щодо проходження державної служби, Кодексу законів про працю України. Цей контракт є особливою формою строкового трудового договору та підставою для призначення особи на посаду державної служби.

Згідно з п. 5 контракту, особа відповідно до контракту зобов`язується виконати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання.

Відповідно до п. 26 контракту, строк дії контракту з 01.07.2021 року по 30.06.2024 року.

Наказом Львівської митниці № 135-дс від 07.09.2022 Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ", порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Мостиська" Львівської митниці та встановлено термін дисциплінарного провадження з 08.09.2022 по 12.10.2022. Відповідно до п. 5-6 наказу, ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків з 08.09.2022 на час здійснення дисциплінарного провадження та визначено робоче місце: управління технічних засобів митного контролю Львівської митниці (м. Львів вул. Городоцька 369); підставою зазначено: наказ Державної митної служби України від 07.09.2022 № 397 Про проведення перевірки.

06.10.2022 начальником ВМО № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці О. Будзом сформовано доповідну записку № 7.4-28-03/36-2383 про неподання ОСОБА_1 звіту про виконання завдань та ключових показників, визначених контрактом та незабезпечення виконання пункту 5 завдань, визначених контрактом, а саме: ключових показників в напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів.

06.10.2022 в.о. заступника начальника митного поста-начальником відділу митного оформлення № 5 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Ю. Лаганяком сформовано доповідну записку № 7.4-28.03/36-1586 про неподання ОСОБА_1 звіту про виконання завдань та ключових показників, визначених контрактом та незабезпечення виконання пункту 5 завдань, визначених контрактом, а саме: ключових показників в напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів.

Наказом Львівської митниці № 1261-о від 12.10.2022 № 1266-0 «Про звільнення ОСОБА_1 » припинено державну службу та звільнено 25.10.2022 ОСОБА_1 з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці у зв`язку із неналежним виконанням умов контракту про проходження державної служби, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 83, ст. 881 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII зі змінами.

Підставами для прийняття наказу № 1266-о зазначено:

- резолюція в.о. начальника митного поста начальника митного оформлення № 5 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Юрія Лаганяка від 06.10.2022 № 7.4-28-03/36-1586;

- контракт про проходження державної служби від 29.06.2021 № 197;

- статті 311, 881 Закону України «Про державну службу».

Суд зазначає, що на час прийняття наказу «Про звільнення ОСОБА_1 » № 1266-о від 12.10.2022 дисциплінарне провадження не було завершене. Наказом Львівської митниці № 257-дс від 04.11.2022 закрито дисциплінарне провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ОСОБА_1 . Підставою для закриття дисциплінарного провадження стало встановлення дисциплінарною комісією відсутність факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Овчиннікова А.В., відповідно відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Не погодившись з прийнятим наказом про звільнення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Митним кодексом України, Законом України Про державну службу, а також Кодексом законів про працю України у випадках, якщо нормами Закону України Про державну службу не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у законі.

Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 569 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно ч. 5 ст. 570 Митного кодексу України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається до проведення конкурсу керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або керівником митниці у разі делегування йому відповідних повноважень.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Чисельність посад державної служби в митному органі, на які здійснюється призначення з укладанням контракту про проходження державної служби, не обмежується.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Згідно ст. 1 Закону № 889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Згідно ст. 4 Закону № 889 державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави;

2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону;

4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові;

5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень;

6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики;

7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження;

8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків;

9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України;

10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

За змістом частини третьої статті 5 Закону № 889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 5 Закону № 889-VIII, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Отже, відносини, зокрема, щодо припинення державної служби, регулюються Законом № 889-VIII. Застосування до відносин щодо припинення державної служби законодавства про працю можливе лише в частині відносин, що не врегульовані цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1-3, 5, 7-13 ст. 311 Закону № 889-VIII з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Порядок призначення на посади державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби, зокрема, визначає:

1) умови, за яких призначення на посаду державної служби може здійснюватися на умовах, передбачених контрактом;

2) обчислення строку проходження державної служби за контрактом та порядок набрання контрактом чинності;

3) види і порядок узгодження додаткових умов контракту;

4) порядок укладання контрактів;

5) відповідальність сторін та порядок вирішення спорів;

6) порядок продовження строку, зміни умов, припинення дії та розірвання контракту;

7) особливості укладання окремих контрактів.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається суб`єктом призначення або керівником державної служби до проведення конкурсу.

При укладанні контракту про проходження державної служби з особою, яка призначається на посаду державної служби, державному органу заборонено змінювати істотні умови контракту, оприлюднені в оголошенні про проведення конкурсу.

До істотних умов контракту належать:

1) місце роботи і посада державної служби;

2) спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби;

3) дата набрання чинності та строк дії контракту;

4) права та обов`язки сторін;

5) завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання;

6) режим праці та відпочинку;

7) умови оплати праці;

8) відповідальність сторін та вирішення спорів;

9) підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

За взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби.

При укладанні контракту про проходження державної служби не допускається звуження обсягу прав державного службовця, визначених цим Законом.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Контракт про проходження державної служби підписується державним службовцем та суб`єктом призначення або керівником державної служби і є невід`ємною частиною акта про призначення на посаду.

Контракт про проходження державної служби набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків.

Контракт про проходження державної служби укладається в письмовій формі у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Один примірник контракту про проходження державної служби передається державному службовцю разом із копією акта про призначення на посаду, другий зберігається в особовій справі державного службовця.

Дія контракту про проходження державної служби припиняється:

1) у разі закінчення строку, на який укладено контракт;

2) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін;

3) за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту;

4) у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону.

Дія контракту про проходження державної служби, за умови належного його виконання державним службовцем, може бути один раз продовжена за угодою сторін на той самий строк шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 494 від 17.06.2020 затверджено Порядок укладення контрактів про проходження державної служби (далі - Порядок № 494).

Згідно п. 1 Порядок № 494 визначає зміст, процедуру укладення, зміни та розірвання контракту про проходження державної служби (далі - Контракт) як строкового трудового договору, укладеного між державним органом та особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби категорії Б або В (далі - особа).

Відповідно до п. 4 Порядку № 494 контракт може бути укладено з особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби та основні посадові обов`язки за посадою якої передбачають виконання конкретного завдання (завдань), яке є заздалегідь визначеним, досяжним, з встановленими датами початку і завершення виконання (не виконується постійно). Робота на посаді державної служби, яка передбачає укладення контракту, не може бути типовою та повторюваною.

За приписами п. 14 Порядку № 494 у контракті зазначаються предмет, істотні та додаткові умови, строк дії контракту та реквізити сторін. До контракту додається графік виконання завдань, який є його невід`ємною частиною.

Пунктом 15 Порядку № 494 передбачено, що істотними умовами контракту є: місце роботи і посада державної служби; спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби, за якою укладається контракт; дата набрання чинності та строк дії контракту; права та обов`язки сторін; завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; режим праці та відпочинку; умови оплати праці; відповідальність сторін та вирішення спорів; підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

Відповідно до п. 20 Порядку № 494 за взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби, що не суперечать Закону України Про державну службу та не звужують обсяг прав особи.

Додатковими умовами контракту, зокрема, можуть бути: встановлення випробування для особи з метою визначення її відповідності займаній посаді із зазначенням його строку; направлення особи у службові відрядження; умови професійного розвитку особи; надання службового транспорту та умови його експлуатації; види розумного пристосування для особи з інвалідністю.

Згідно п. 25 Порядку № 494, дія контракту припиняється з підстав, передбачених законом.

Суб`єкт призначення або керівник державної служби до прийняття наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу на зайняття відповідної посади або до її заміщення шляхом переведення може визначити додаткові, крім встановлених законодавством, підстави розірвання контракту, а також строки та порядок повідомлення про це сторонам.

Пунктом 26 Порядку № 494 встановлено, що припинення дії або розірвання контракту передбачає припинення особою державної служби на відповідній посаді.

Додатком до Порядку № 494 затверджено форму типового контракту про проходження державної служби, а додатком типового контракту про проходження державної служби - графік виконання завдань.

В ході контролю стану виконання безпосередньо підпорядкованими працівниками завдань і ключових показників, встановлених контрактами про проходження державної служби, начальником ВМО № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Олегом Будзом зазначено про неподання ОСОБА_1 звіту про виконання завдань та ключових показників, визначених контрактом та не забезпечив належне виконання умов контракту, а саме: недосягнення ключових показників завдання та невиконання додаткових умов контракту.

Пунктом 4 контракту про проходження державної служби № 197 від 29.06.2021 укладеним між Львівською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України в особі в.о. начальника Ніжнікова Іллі Михайловича, який діє на підставі Положення про Львівську митницю, що затверджене наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 № 489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби» з однієї сторони, та громадянин України ОСОБА_1 , який призначається на посаду державної служби державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, спеціальними вимогами до особи є:

- відповідальність: усвідомлення важливості якісного виконання своїх посадових обов`язків з дотриманням строків та встановлених процедур; усвідомлення рівня відповідальності під час підготовки і прийняття рішень, готовність нести відповідальність за можливі наслідки реалізації таких рішень;

- доброчесність: здатність спрямовувати власні дії на захист публічних інтересів, утримуватись від конфлікту між приватними та публічними інтересами, ефективно розпоряджатись державними ресурсами; здатність дотримуватись правил етичної поведінки, порядності, чесності, справедливості, підзвітності; усвідомлення обмеження у виявленні переваг, прихильності та/або негативного ставлення до окремих фізичних та юридичних осіб, політичних партій, громадських, релігійних та інших організацій;

- командна робота та взаємодія: розуміння ваги свого внеску у загальний результат підрозділу митного оформлення; орієнтація на командний результат, готовність працювати в команді та сприяти колегам у їх професійній діяльності задля досягнення спільних цілей; відкритість в обміні інформацією;

- аналітичні здібності: здатність до логічного мислення, узагальнення, конкретизації, розкладання складних питань на складові, виділяти головне від другорядного, виявляти закономірності; вміння встановлювати причинно-наслідкові зв`язки; вміння аналізувати інформацію та робити висновки, критично оцінювати ситуації, прогнозувати та робити власні умовиводи.

Відповідно до п. 5 Контракту ОСОБА_1 зобов`язується виконати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, зокрема:

1. Керівництво та організація ефективної роботи підрозділу щодо забезпечення виконання покладених на підрозділ завдань (1.2. стовідсотково організувати роботу щодо проведення заходів із запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушеннями митних правил; 1.3. забезпечити стовідсотковий контроль за дотриманням підлеглими посадовими особами вимог законодавства (у тому числі антикорупційного), розпорядчих актів Держмитслужби під час виконання посадових обов`язків, додержання службової та виконавської дисципліни, етики поведінки державного службовця);

2. Виконання доручень, наданих безпосереднім керівником та керівництвом митниці (2.1. забезпечити стовідсоткове якісне, своєчасне та у повному обсязі виконання отриманих доручень);

3. Забезпечення контролю за здійсненням митних процедур щодо товарів та транспортних засобів комерційного призначення (3.1. забезпечити стовідсоткове здійснення митних процедур щодо товарів та транспортних засобів комерційного призначення з дотриманням законодавства та розпорядчих актів Держмитслужби).

Відповідно до п. 10 Контракту особа зобов`язана:

- особисто виконувати завдання, визначені цим контрактом, та щоквартально звітувати про їх виконання безпосередньому керівнику протягом трьох робочих днів після завершення звітного періоду;

- виконувати обов`язки, визначені у Законі України Про державну службу, відповідних положеннях про структурні підрозділи державного органу, посадовій інструкції, та умови цього контракту.

Згідно з п.п. 17.7 п. 17 Контракту додатковими умовами контракту про проходження державної служби є те, що особа зобов`язується виконувати та звітувати про стан виконання завдань та ключових показників щоквартально безпосередньому керівнику.

Також, п. 18 Контракту передбачено, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених Законом України Про державну службу та цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 21 Контракту, дія цього контракту припиняється за ініціативою державного органу - у разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту.

Окрім цього, п. 22 Контракту передбачено, що неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається:

- недосягнення особою ключових показників завдання (завдань);

- невиконання додаткових умов контракту.

За результатом здійснення контролю стану виконання безпосередньо підпорядкованими працівниками завдань і ключових показників, встановлених контрактами про проходження державної служби Начальник ВМО № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Олег Будз дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, не забезпечив належне виконання умов контракту, а саме: недосягнення ключових показників завдання та невиконання додаткових умов контракту, про що сформував доповідну записку № 7.4-28-03/36-2383 від 06.10.2022.

В.о. заступника начальника митного поста-начальник відділу митного оформлення № 5 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Юрій Лаганяк на підставі доповідної записки ОСОБА_5 № 7.4-28-03/36-2383 від 06.10.2022 сформував доповідну записку № 7.4-28-03/36-1586 від 06.10.2022 на ім`я в.о. начальника Львівської митниці Олега Шахрая у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 , умов контракту, а саме: недосягнення ключових показників з(авдань) та невиконання додаткових умов контракту з пропозицією прийняти управлінське рішення щодо подальшого перебування на державній службі ОСОБА_1 .

На доповідній записці в.о. заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 5 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Юрія Лаганяка № 7.4-28-03/36-1586 від 06.10.2022 наявна резолюція в.о. начальника Львівської митниці Олега Шахрая «про підготовку проекту наказу щодо звільнення».

Вказана доповідна записка слугувала підставою для прийняття наказу № 1266-о від 12.10.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

З цього приводу суд зазначає таке.

Як слідує з матеріалів справи, наказом Львівської митниці № 391-кв від 17.06.2022 «Про надання відпустки», ОСОБА_1 з 03.07.2022 по 17.07.2022 надано щорічну основну відпустку.

Наказом Львівської митниці № 135-дс від 07.09.2022 Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ", порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Мостиська" Львівської митниці та встановлено термін дисциплінарного провадження з 08.09.2022 по 12.10.2022. Відповідно до п. 5-6 наказу, ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків з 08.09.2022 на час здійснення дисциплінарного провадження та визначено робоче місце: управління технічних засобів митного контролю Львівської митниці (м. Львів вул. Городоцька 369).

Відповідно до частини 1 статті 72 Закону України «Про державну службу» державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 72 Закону України «Про державну службу» рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків приймається відповідно керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження або під час його здійснення

Частиною 5 цього Закону визначено, що під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

Посадові обов`язки державного інспектора категорії В визначено Посадовою інструкцією, затвердженою начальником Львівської митниці від 13.10.2021.

Розділом 3 Посадової інструкції визначено основні посадові обов`язки, а саме:

- п. 3.1 безпосереднє здійснення митної справи, контроль за додержанням усіма юридичними й фізичними особами законодавства України з питань митної справи;

- п. 3.2 застосування відповідно до законів України заходів тарифного й нетарифного регулювання, повне та своєчасне справляння податків, зборів (інших обов`язкових платежів) при переміщенні товарів і транспортних засобів через митний кордон України або проведенні митних процедур;

- п. 3.3 здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо;

- п. 3.4 здійснення митних процедур у пункті пропуску згідно з часовими нормативами, а також контроль за граничними термінами перебування товарів та транспортних засобів у пункті пропуску;

- п. 3.5 реалізація заходів з управління ризиками шляхом виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування системи управління ризиками;

- п. 3.6 ужиття заходів щодо захисту інтересів споживачів товарів, недопущення ввезення на територію України та випуску у вільний обіг неякісних товарів, недопущення ввезення на територію України та випуску у вільний обіг неякісних товарів, товарів, що завдають шкоди навколишньому середовищу й не відповідають чинним в Україні стандартам та вимогам;

- п. 3.7 здійснення контролю за переміщенням валютних і культурних цінностей через митний кордон України;

- п. 3.8 боротьба з контрабандою та порушенням митних правил;

- п. 3.9 створення сприятливих умов для прискорення товарообігу, збільшення обсягів пасажиропотоку та вантажопотоків через митний кордон України та захисту прав інтелектуальної власності юридичних і фізичних осіб у процесі здійснення зовнішньоекономічної діяльності;

- п. 3.10 постмитний контроль.

Пунктом 9 контракту № 197 від 29.06.2021 визначено, що державний орган зобов`язується: створювати належні умови праці, своєчасно та у повному обсязі забезпечувати особу матеріально-технічними ресурсами, необхідними для виконання її посадових обов`язків; забезпечити в установленому порядку особі доступ до інформації та матеріалів, необхідних для належного виконання завдань; надавати особі лише доручення, які безпосередньо спрямовані на виконання передбачених цим контрактом, посадовою інструкцією, та інші завдання, доручення, які належать до компетенції підрозділу; забезпечити дотримання прав особи, передбачених законодавством.

Зі змісту доповідної записки в.о. заступника начальника митного поста-начальник відділу митного оформлення № 5 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Юрія Лаганяка № 7.4-28-03/36-1586 від 06.10.2022 слідує, що підставою для висновків про неналежне виконання позивачем контракт є: неподання звіту про виконання завдань та ключових показників, визначених контрактом, а також незабезпечення виконання пункту 5 завдання, визначеного контрактом, а саме не досягнуто ключового показника, що полягає у недостатній кількості показників у напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів.

Підставою для пропозиції в.о. заступника начальника митного поста-начальника відділу митного оформлення № 5 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Юрія Лаганяка в.о. начальника Львівської митниці Олегу Шахраю прийняти управлінське рішення щодо подальшого перебування позивача на державній службі було не подання звіту та не досягнення позивачем ключового показника, що полягає у недостатній кількості показників в напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів.

Суд зазначає, що позивача наказом Львівської митниці № 135-дс від 07.09.2022 відсторонено від виконання посадових обов`язків, які включають в себе і подання щоквартального звіту про виконання завдань та ключових показників, а також виконання завдань щодо здійснення заходів в напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів та транспортних засобів.

Представник відповідача не зміг пояснити суду у який спосіб позивач повинен був досягати ключових показників в напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів у період, коли він був відсторонений від виконання своїх посадових обов`язків і якому визначено робоче місце: управління технічних засобів митного контролю Львівської митниці (м. Львів вул. Городоцька 369).

Також суд зазначає, що відповідно до Журналу обліку робочого часу працівників Управління ТЗМК « 7.4-18.2 ОСОБА_1 у період з 08.09.202 по 25.10.2022 перебував на робочому місці, визначеному наказом № 135-дс від 07.09.2022 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », в управлінні технічних засобів митного контролю Львівської митниці (м. Львів вул. Городоцька 369).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з відстороненням від посади, позивач не виконував своїх посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією та завдань, визначених контрактом, відтак у цей період у нього не було обов`язку та об`єктивної можливості подавати звіт та виконувати завдання, пов`язані із здійсненням митного контролю та митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів, які переміщуються через державний кордон України.

Надаючи оцінку спірному наказу Львівської митниці від 12.10.2022 № 1266-о «Про звільнення ОСОБА_1 » суд також враховує таке.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

При цьому, судом має враховуватися принцип співмірності наслідків заходу тим порушенням, які виявлені та ризиків, які вони утворюють, а також дотримання справедливого балансу між інтересами працівника/роботодавця і публічними інтересами.

Конституційний Суд України у Рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який серед іншого означає, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення (ст. 2 КАС України).

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Суд звертає увагу, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відсутність у рішенні суб`єкта владних повноважень конкретизації підстав (фактичних і юридичних) призводить до необґрунтованого обмеження права позивача бути повідомленим про підстави настання для нього негативних наслідків за законодавчо встановленими вимогами, а не будь-яких на власний розсуд.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Окрім того, вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем приписів пункту 8 частини 2 статі 2 КАС України, суд зазначає, що пропорційність втручання означає забезпечення державою (її судовими органами) справедливого балансу між, з одного боку, правами позивача, та, з іншого боку, з інтересами суспільства у цілому. Таким чином, будь-яке непропорційне втручання в права особи (незабезпечення справедливого балансу) не буде вважатись необхідним у демократичному суспільстві.

Справедлива рівновага передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Отже, суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржуваний наказ не містить відомостей з приводу того, який із пунктів контракту є невиконаний та/або порушений позивачем, що стало підставою для розірвання умов контракту № 197 від 29.06.2021.

Отож, формальне зазначення про неналежне виконання умов контракту про проходження державної служби, а саме недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту не сприяє чіткому правовому визначенню та диференціації, оскільки відсутність чіткої та однозначної причини звільнення позивача призводить до порушення принципу правової визначеності, а загальні формулювання унеможливлюють чітке розуміння підстав звільнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про державну службу державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів, зокрема, верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

Згідно з п. а ч. 2 ст. 9 Міжнародної організації праці № 158 Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 3933-ХІІ від 04.02.1994, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві.

Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР, який набрав чинності з 11.09.1997, Україна як член Ради Європи ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), взявши на себе зобов`язання поважати права людини. Цим законом Україна повністю визнала на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Таким чином, прийнятий Львівською митницею наказ № 1266-о від 12.10.2022 про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 з посади державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці є протиправним, не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнятий без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, тому підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 слід поновити на посаді.

Частиною першою статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 КЗпП України, а тому встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 травня 2018 року у справі № П/9901/101/18, та у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 816/584/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 826/5596/17, від 19 травня 2020 року у справі № 9901/226/19.

Таким чином, ОСОБА_1 має бути поновлений на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці.

Вирішуючи питання щодо визначення дати, з якої позивача має бути поновлено на посаді, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110), днем звільнення вважається останній день роботи.

Отже, оскільки наказом Львівської митниці від 12.10.2022 № 1261-о позивача звільнено з посади 25.10.2022, то цей день є останнім робочим днем, тому поновлювати позивача на посаді слід з наступного дня після звільнення - з 26.10.2022 року.

Частиною третьою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника відповідно до статті 27 Закону України Про оплату праці від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно з підпунктом з пункту 1 розділу І Порядку № 100 він підлягає застосуванню для розрахунку середньої заробітної плати і у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого пункту 2 розділу ІІ Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

За правилами пункту 5 розділу IV Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

За правилами підпункту б абзацу першого пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Згідно з довідкою Львівської митниці № 56/7.4-22/51 від 07.02.2023, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 станом на день звільнення становить 683,53 гривень.

Час вимушеного прогулу за період з 26.10.2022 (наступний день після звільнення) по 16.05.2023 (день ухвалення рішення у справі) становить 145 робочих днів.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 99111,85 гривень (683,53 грн х 145 днів).

Суд також звертає увагу, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 6-511цс16 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 у справі № 826/808/16 не знайшла підстав для відступлення від цього правового висновку. У постанові Верховного Суду 18.03.2021 у справі № 825/3399/14 також підтримано цей висновок.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 лютого 2019 року у справі № 826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Отже, на користь позивача належить стягнути 99111,80 гривень, з яких відповідач відрахує загальнообов`язкові податки та збори.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З урахуванням цих положень рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 20505,90 гривень.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, відповідно до якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Львівської митниці Державної митної служби України, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки позивач згідно з ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, судові витрати у вигляді сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці Державної митної служби України (79000 м. Львів вул. Костюшка 1; ) про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати наказ Львівської митниці Державної митної служби України № 1266-о від 12.10.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Державної митної служби України з 26.10.2022.

4 Стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 жовтня 2022 року по 16 травня 2023 року в сумі 99111 (дев`яносто дев`ять тисяч сто одинадцять) грн 85 коп.

5. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Державної митної служби України та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 20505 (двадцять тисяч п`ятсот п`ять) грн 90 коп звернути до негайного виконання.

6. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 22.05.2023.

Суддя Р.П. Качур