Справа № 420/4518/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4518/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

23 травня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду матеріали за заявою представника Алієвої Айнур Лазім кизи про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала ця справа.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (,місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянки Азербайджану ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 08.02.2023 року № 8181.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (,місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) здійснити обмін виданої ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) посвідки на постійне проживання від 14.11.2008 року серії НОМЕР_2 у зв`язку з досягненням 45-річного віку на підставі заяви від 20 січня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (,місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Через канцелярію суду 18 травня 2023 року надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

На обґрунтування заяви, представник позивача зазначив, що під час ухвалення судового рішення, суд не вирішив питання про судові витрати, оскільки позивач при зверненні із позовом зазначав, що попередній розрахунок витрат на правову допомогу не складався та буде надано у продовж 5 днів після ухвалення рішення суду.

Представник позивача зазначає, що за наданням юридичної допомоги, Позивач звернулася до адвокатського бюро «Галайчук Ганни Сергіївни», із яким 03.03.2023 року було укладено Договір про надання правової допомоги, згідно з яким ОСОБА_1 сплатила адвокатському бюро в якості гонорару 5000,00 (п`ять тисяч) гривень, у підтвердження чого, їй було надано квитанцію до прибуткового касового ордеру.

На даний час, адвокатським бюро «Галайчук Ганни Сергіївни» було надано ОСОБА_1 наступні послуги, та затрачена наступна кількість годин: усна консультація та аналіз документів 1 година (1000 грн.); підбір законодавчої бази та матеріалів судової практики 1 година (1000 грн.); підготовка та складання позовної заяви 3 години (3000 грн.).

Вартість послуг складає: 5000,00 грн.

Також, 04.04.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Алієвим А.Т.о. укладено договір про надання правової допомоги, згідно з яким ОСОБА_1 на момент ухвалення рішення було надано наступні послуги, та затрачена наступна кількість годин: усна консультація та аналіз документів 1 година (1000 грн.); підбір законодавчої бази та матеріалів судової практики 1 година (1000 грн.); підготовка та складання уточнення до позовної заяви 1 години (1000 грн.).

Вартість послуг складає: 3000,00 грн.

Таким чином, розмір сплачених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи складає 8000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

З огляду на те, що рішення по справі ухвалено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, судом розглянута заява представника позивача в тому самому порядку.

Розглянувши заяву представника позивача, суд доходить таких висновків.

Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.03.2023 року між Адвокатським бюро «Галайчук Ганни Сергіївни» та ОСОБА_1 було укладено договір № 03/03/2023 про надання правничої допомоги.

Відповідно до умов договору, бюро бере на себе зобов`язання надати клієнту допомогу, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень; складання процесуальних документів; представництва та захисту інтересів в будь-яких органах державної влади, а також у судах… (п.1.1 Договору)

Відповідно до п. 3.1 Договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за подану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами, окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 03.03.2023 року до договору про надання правової допомоги № 03/03/2023, за надання правничої допомоги клієнт сплачує бюро гонорар в сумі 5000,00 грн.

Відповідно до Акту виконаних робіт № 0440 від 04.04.2023 року бюро було надано клієнту такі послуги:

- усна консультація та аналіз документів 1 година (1000 грн.);

- підбір законодавчої бази та матеріалів судової практики 1 година (1000 грн.);

- підготовка та складання позовної заяви 3 години (3000 грн.).

Вартість послуг складає: 5000,00 грн.

На підтвердження факту оплати за надані послуги до суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 04/04-23 від 04.04.2023 року на суму 5000,00 грн.

Також, судом встановлено, що 04.04.2023 року між адвокатом Алієвим Айдин Тапдигалі огли та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 04/04/23-01.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 04.04.2023 року до договору про надання правової допомоги № 04/04/23-01, за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до Акту виконаних робіт № 0500 від 16.05.2023 року адвокатом було надано клієнту такі послуги:

- усна консультація та аналіз документів 1 година (1000 грн.);

- підбір законодавчої бази та матеріалів судової практики 1 година (1000 грн.);

- підготовка та складання позовної заяви 1 година (1000 грн.).

Вартість послуг складає: 3000,00 грн.

На підтвердження факту оплати за надані послуги до суду надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 04/04-23 від 04.04.2023 року на суму 3000,00 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінивши надані представником позивача акти виконаних робіт із розрахунком витраченого часу та ціни, з урахуванням категорії даної справи, конкретних обставин у цій справі, суд доходить висновку, що наведені у цих актах витрати на проведену роботу не є неминучими та фактичними, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Враховуючи вищевикладені висновки, суд вважає, що витрачений адвокатом час на надання двічі усних консультацій та підбір законодавства не є неминучими витратами, оскільки вони охоплюються роботою написання позовної заяви, а тому не належать відшкодуванню.

Щодо витрат на підготовку та складання позовної заяви з додатками до суду 3 години 3000 грн та підготовку та складання уточнення до позовної заяви 1 години 1000 грн, суд зазначає, що ці витрати є неминучими, але вони завищенні і неспівмірні із фактично виконаною роботою адвокатом.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд враховує, що ця справа відноситься до категорії нескладних справ, вже існує достатньо стала судова практика з вирішення такої категорії судових справ, що свідчить про відсутність витрачання більшого часу для підготовки позовної заяви.

Тому, враховуючи характер виконаної адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги до 2000,00 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, керуючись приписами ч. 3 ст. 139 КАС України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, витрати на правничу допомогу належать стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1000 грн.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, розрахунок наданих послуг та категорію цієї справи, зміст виконаної роботи, наявність сформованої судової практики з розгляду цієї категорії справ, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню складають 1000 грн., а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 132,139, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву представника позивача про стягнення судових витрат у справі №420/4518/23 - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (,місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. 00 коп. (одна тисяча гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко