Справа № 203/1196/23
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1196/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - Федорця Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилалась на те, що 22.02.2023 року нею на гарячу лінію патрульної поліції «102» було здійснено виклик екіпажу патрульної поліції в зв`язку із виявленим правопорушенням, а саме: паркуванням 22.02.2023 року о 10-33 г. автомобіля Фольксваген Крафтер, р/н НОМЕР_1 з порушенням вимог п.п.«б» п.15.10 ПДР України та дорожніх знаків 3.1 та 5.36 ПДР України. На вказаний виклик приїхав екіпаж патрульної поліції №0152320 у складі лейтенанта батальйону №3 роти №2 УПП в Дніпропетровській області Літмана О.С. та жінки, яка не представилась. Прибувши на виклик, інспектор поліції Літман О.С., замість перевірки обставин, викладених у зверненні, почав її звинувачувати в тому, що від неї находить багато безпідставних викликів. Після цього останній, замість виконання своїх обов`язків з припинення вчинення адміністративного правопорушення, без будь-яких пояснень та без проведення розгляду справи, виніс постанову серії ЕГА №971271 від 22.02.2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Посилаючись на те, що вона не мала умислу на здійснення завідомо неправдивого виклику, не здійснення інспектором поліції перевірки фактичних обставин, проведення розгляду справи упереджено, без роз`яснення її прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, позивачка просила визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА №971271 від 22.02.2023 року, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 536 грн. 80 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.03.2023 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просили його задовольнити.

Відповідач явку свого представника не забезпечив. Проте, останній надав відзив на позов, в якому просив розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність винесеної постанови.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та відзиві представника відповідача, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопо-рушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч.1,2,6 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.02.2023 року ОСОБА_1 на гарячу лінію патрульної поліції «102» було здійснено виклик екіпажу патрульної поліції в зв`язку із виявленим правопорушенням, а саме: паркуванням 22.02.2023 року о 10-33 г. автомобіля Фольксваген Крафтер, р/н НОМЕР_1 з порушенням на її думку вимог п.п.«б» п.15.10 ПДР України та дорожніх знаків 3.1 та 5.36 ПДР України.

На вказаний виклик приїхав екіпаж патрульної поліції №0152320 у складі, зокрема, лейтенанта батальйону №3 роти №2 УПП в Дніпропетровській області Літмана О.С., яким за наслідком перевірки підстав виклику відносно позивачки було складено постанову серії ЕГА №971271 від 22.02.2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Відповідно до ст.183 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліції, медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд враховує, що виклик працівників поліції здійснювався позивачкою в зв`язку із виявленням на її думку порушенням ПДР України водієм транспортного засобу, що здійснив паркування біля будинку де вона мешкає, заважаючи вільному пересуванню пішоходів.

Поряд з цим, помилка позивачка в оцінці відповідних дій водія транспортного засобу на предмет дотримання чи недотримання ним ПДР України, не є свідченням здійснення нею умисних дій, які б підпадали під ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

В свою чергу відповідач, як суб`єкти владних повноважень, не надав суду жодного належного та допустимого доказу, для підтвердження наявності в діях позивачки складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню та оскаржувану постанову відповідно до ст.286 КАС України слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

В частині визнання постанови протиправною в задоволенні позову слід відмовити, оскільки така вимога не узгоджується із приписами зазначеної вище ч.3 ст.286 КАС України, якою визначено виключний перелік рішень, яким можуть бути прийняті судом у цій категорії справ, а скасування постанови із закриттям провадження по справі в даному випадку є достатнім способом захисту прав позивачки.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В зв`язку із частковим задоволенням позову, у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.

В частині заявлених до стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., суд враховує наступне.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами частини 4 ст.134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст.1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно ст.19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 року у справі №922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» .

Крім того, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з постановою від 15.06.2021 року у справі №159/5837/19 «Щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції»).

Суд враховує, що на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було надано договір про надання правової допомоги від 28.02.2023 року із адвокатом Федорець Є.Є. щодо оскарження постанови від 22.02.2023 року про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності на стадії розгляду судом першої інстанції.

Пунктом 4 вказаного договору розмір гонорару за надання відповідних послуг було визначено в сумі 3000 грн., який було сплачено позивачки згідно довідки про отримання грошових коштів від 02.03.2023 року.

В наданому відзиві представник відповідача вважав, що факт понесення позивачкою зазначених витрат не доведений належними доказами.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат у визначеному розмірі 3000 грн., адже цей розмір має бути не лише доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19) та від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц (провадження №61-7446св19).

Суд враховує, що згідно умов п.1 договору від 28.02.2023 року було погоджено надання позивачці правової допомоги на стадії розгляду справи судом першої інстанції. При цьому, адвокат приймав участь під час такого розгляду лише в судовому засіданні 23.05.2023 року. Будь-яких процесуальних документів (заяв по суті справи, клопотань) не складав.

Таким чином, враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки до 1000 грн.

З огляду на це, всього з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати в сумі 1536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,132,134,139,241-248,194,205,229,250,268,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Постанову серії ЕГА №971271 від 22 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернеста,3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп., витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., а всього судові витрати в сумі 1536 грн. 80 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.Ю.Казак