Справа № 520/10093/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22 травня 2023 р. Справа № 520/10093/23

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Управління поліції охорони в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 20 наказу Управління поліції охорони в Харківській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції УПО в Харківській області» від 01.06.2022 № 5-п у частині застосування дисциплінарного стягнення до сержанта поліції ОСОБА_1 (0032008), поліцейського - водія взводу реагування роти УПО в Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції охорони в Харківській області «По особовому складу» від 03.06.2022 № 158 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 (0032008), поліцейського - водія взводу реагування роти УПО в Харківській області;

- поновити сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського - водія взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області;

- стягнути з Управління поліції охорони в Харківській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дати його звільнення по день ухвалення судового рішення;

- допустити рішення суду до негайного виконання у частині поновлення сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського водія роти Управління поліції охорони в Харківській області та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду іншої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом разом з доказами поважності причин його пропуску або вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів або зазначити законодавчий акт, який встановлює інші строки звернення до суду з аналогічним позовом.

На виконання ухвали суду, 17.05.2023 року від представника позивача надійшла до канцелярії суду заява про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, в якій заявник просить суд поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

З приводу строку звернення до суду з даним позовом, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 вказаної вище статті).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п?ятою статті 122 КАС України,

У категорії справ, до якої належить ця справа, законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Таким чином, строк звернення до суду з цим позовом становить один місяць, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 20 наказу Управління поліції охорони в Харківській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції УПО в Харківській області» від 01.06.2022 № 5-п у частині застосування дисциплінарного стягнення до сержанта поліції ОСОБА_1 (0032008), поліцейського - водія взводу реагування роти УПО в Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції охорони в Харківській області «По особовому складу» від 03.06.2022 № 158 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 (0032008), поліцейського - водія взводу реагування роти УПО в Харківській області.

Решта позовних вимог є похідними від цієї.

За захистом свого порушеного права позивач звернувся з даним позовом до суду 28.04.2023 року шляхом його направлення поштою, тобто поза межами місячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В наданій на виконання ухвали суду заяві від 17.05.2023 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом представник позивача зазначив, що станом на 24.02.2022 ОСОБА_1 разом із родиною за адресою: АДРЕСА_1 . З 27.02.2022 він та його родина опинилися під тимчасовою окупацією військовослужбовців рф, оскільки значна частина території Харківської області була окупована останніми, що призвело до неможливості позивача прибути до розташування УПО в Харківській області або виїхати на підконтрольну Україні територію. Засобами телефонного зв`язку позивач доповідав керівництву відповідача обстановку та обставини, які мали місце на той момент. Внаслідок ворожих обстрілів у с. Борщівка Балаклійського району Харківської області телефонний зв`язок пропав. У період з 28.02.2022 по травень 2022 ОСОБА_1 вживав активних заходів з метою повернення на підконтрольну Україні територію та повернення до виконання службових обов`язків. Проте, всі спроби позивача виїхати за межі населеного пункту присікалися військовослужбовцями країни агресора.

31.05.2022 ОСОБА_1 разом з дружиною та малолітньою дитиною виїхав з тимчасово окупованої території Харківської області перетнувши кордон рф та Латвійської Республіки, що підтверджено відмітками в паспорті позивача. Направляючись у напрямку України через Латвійську Республіку дружина позивача - ОСОБА_2 , перебуваючи у стані вагітності тяжко захворіла, що призвело до її госпіталізації та підготовки до пологів. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син, ОСОБА_3 , який у період з вересня 2022 по березень 2023 також потребував медичного догляду та лікування. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач разом із сім`єю зміг повернутися на територію України лише 08.04.2023, що підтверджено відмітками в його паспорті.

Крім того, у період з червня 2022 по серпень 2022 позивач неодноразово зв`язувався з керівництвом УПО в Харківській області з метою доповісти обставини щодо виїзду з тимчасово окупованих територій Харківської області та подальший його дій. Проте, УПО в Харківській області не повідомляло позивача ні про відкриття дисциплінарного провадження відносно нього, ні про обставини його звільнення зі служби в поліції. Таким чином, 31.05.2022 позивач разом з родиною виїхав з тимчасово окупованої території Харківської області та до 08.04.2023 був вимушений перебувати за кордоном та з 01.06.2022 по 08.04.2023 в нього була відсутня об`єктивна можливість дізнатися про оскаржувані накази та отримати інформацію щодо обставин його звільнення зі служби в поліції.

Представник позивача також зауважив, що Дисциплінарний статут НП України та Порядок проведення службових розслідувань у НП України, затверджений наказом МВС України 07.11.2018 №893, встановлюють обов`язок відповідача вжити заходів належного доведення до особового складу відповідних рішень про застосування дисциплінарного стягнення.

У зв`язку з викладеними обставинами, просив суд поновити місячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, пропущений з поважних причин.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року у справі № 17-рп/2011 визначив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки ж звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

При цьому підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).

Враховуючи викладене, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Тобто, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2021 року у справі №823/2363/18, досліджуючи питання поважності причин строку звернення до суду, дійшов висновку, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Разом з цим, Верховний Суд у зазначеній постанові звернув увагу, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

У контексті наведеного, слід зазначити, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Тобто, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на даний час.

Суд зауважує, що частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

В позовній заяві представник позивача також зазначав, що про звільнення з органів поліції та про оскаржувані накази ОСОБА_1 фактично дізнався з відповіді УПО в Харківській області від 17.04.2023 №5аз/43/40/02-2023, наданої на запит позивача, разом з якою позивачу направлено копії матеріалів службового розслідування та наказу УПО в Харківській області щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 . У період з 27.02.2022 по 17.04.2023 відповідач не повідомляв його ані про обставини відкриття дисциплінарного провадження, ані про обставини прийняття рішення щодо його звільнення.

Суд звертає увагу, що отримання відповіді УПО в Харківській області від 17.04.2023 №5аз/43/40/02-2023, наданої на запит позивача, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про своє звільнення з поліції, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права (звернення до відповідача із запитом) і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, про що зазначалося в ухвалі суду про залишення позову без руху.

Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду наведеним у постанові від 11.11.2021 року у справі № 260/611/21.

Також, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19 січня 2021 року по справі №440/4686/19, від 16.10.2020 у справі №640/18439/19, від 28 грудня 2022 року по справі №560/5186/22 у відносинах публічної служби вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться у залежність від порядку отримання наказу про звільнення, а вирішується з огляду на факт, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права.

Крім того, суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав раніше отримання відповіді УПО в Харківській області від 17.04.2023 №5аз/43/40/02-2023 разом з матеріалами службового розслідування та копіями оскаржуваних наказів, виходячи з наступного.

Положеннями частини 4 статті 8 Закону України Про Національну поліцію визначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Статтею 24 Закону України Про Національну поліцію установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Також, частиною 1 статті 12 вказаного вище Закону передбачено, що поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Крім того, наказом голови Національної поліції України від 08.04.2022 року №242 "Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану", відповідно до указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та від і 4 березня 2022 року № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, наказано керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м, Севастополі, областях та м. Києві, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України організувати до завершення (скасування) на території України воєнного стану службову діяльність поліцейських, та державних службовців підпорядкованих органів посиленому варіанті згідно з правовими засадами діяльності Національної поліції України в умовах воєнного стан, установити для працівників шестиденний робочий тиждень та відмінити вихідний день - субота та святкові дні.

Враховуючи вищевикладене, всі поліцейські з 24.02.2022 року зобов`язані виконувати як свої безпосередні функціональні обов`язки, так і завдання, пов`язані із захистом територіальної цілісності України.

Отже, в силу вище означених нормативно-правових актів з 24.02.2022 року співробітники поліції виконували свої функціональні обов`язки, а позивач як співробітник поліції повинен був виконувати свої обов`язки поліцейського починаючи з 24.02.2022 року.

Зважаючи на що, у позивача не було жодних підстав не виконувати свої посадові обов`язки через введення в Україні режиму воєнного стану.

В заяві про поновлення строку звернення до суду, поданій на виконання ухвали суду про залишення позовну без руху, представник позивача зазначив, що 31.05.2022 ОСОБА_1 виїхав з тимчасово окупованої території Харківської області перетнувши кордон рф та Латвійської Республіки, що також підтверджено відмітками в паспорті позивача.

Тобто, покинувши 31.05.2022 окуповану територію Харківської області, позивач повинен був якнайшвидше прибути на службу, відповідно мав можливість дізнатися щодо обставин проходження ним служби, зважаючи на обов`язок перебування на службі з 24.02.2022.

Зважаючи на що, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що з об`єктивних причин ОСОБА_1 про своє звільнення з органів поліції та про оскаржувані накази дізнався з відповіді УПО в Харківській області від 17.04.2023 №5аз/43/40/02-2023 та з надісланих разом з нею документами, наданої на його запит.

Також, в заяві про поновлення строку звернення до суду зазначено, що направляючись у напрямку України через Латвійську Республіку дружина позивача - ОСОБА_2 , перебуваючи у стані вагітності тяжко захворіла, що призвело до її госпіталізації та підготовки до пологів. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син, ОСОБА_3 , який у період з вересня 2022 по березень 2023 також потребував медичного догляду та лікування. Відповідно з червня 2022 по 08.04.2023 у позивача була відсутня можливість отримати копії оскаржуваних наказів та інформацію щодо обставин його звільнення зі служби в поліції.

Суд не приймає до уваги такі посилання позивача як належну підставу для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, оскільки перебування за кордоном позивача через проблеми зі здоров`ям його дружини та новонародженої дитини не є в розумінні Закону України Про Національну поліцію та ряду нормативних актів, прийнятих у зв`язку з веденням на території України воєнного стану з 24.02.2022, належною та об`єктивною підставою для неприбуття поліцейського на службу в поліції, зважаючи на його обов`язок перебування на такій службі з 24.02.2022, тобто з моменту введення на території України воєнного стану.

Крім того, окрім витягу зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого органом реєстрації актів цивільного стану Республіки Польща, та довідки про щеплення дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), представником позивача не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що дружина позивача та його новонароджена дитина , перебуваючи за кордоном у відповідні періоди 2022-2023, тяжко хворіли та перебували на лікуванні (медичні виписки, ін.).

З приводу тверджень представника позивача, що разом з позовною заявою подавалося клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, слід зазначити, що при вирішенні питання строків звернення до суду судом досліджувався його зміст та надавалася оцінка підставам пропуску позивачем строку звернення до суду, викладеним в такому клопотанні, які було визнано судом неповажними, про що також зазначалося в ухвалі суду від 08.05.2023 року про залишення адміністративного позовну без руху.

Інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в клопотанні про поновлення строку звернення до суду, поданому разом з позовом, та в заяві від 17.05.2023 року, поданій на виконання ухвали суду від 08.05.2023 року, позивачем до суду не надано, відповідно судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Таким чином, звернувшись до суду з даним позовом 28.04.2023 року шляхом його направлення поштою, позивач пропустив місячний строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України, не навівши при цьому жодних поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, що також не спростовано змістом заяви від 17.05.2023 року про поновлення строку звернення до суду, поданій на виконання ухвали суду від 08.05.2023 року.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з даним позовом позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем (його уповноваженим представником) в клопотанні про поновлення строку звернення до суду, поданого разом з позовом, та в заяві від 17.05.2023 року, поданій на виконання ухвали суду від 08.05.2023 року, підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що в силу положень ч.8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підстави викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою й усіма доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В.Шевченко