Справа № 360/261/23
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду

19 травня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/261/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо визначення належної підсудності адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- визнати дії суб`єкта владних повноважень, яким позивача тимчасово обмежено у праві на виїзду з України та відмовлено у виїзді, оформлені рішенням начальника 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 28.10.2022, протиправними;

- зобов`язати відповідача утриматися від вчинення певних дій: відмовляти позивачу в перетинанні державного кордону України як громадянину України на підставі дійсного та належного мені паспорту громадянина України для виїзду за кордон;

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - рішення начальника 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта Баброцяка Любомира Олеговича від 28.10.2022 про відмову позивачу в перетинанні державного кордону України;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень відповідача щодо прийняття рішення про відмову у пропуску через державний кордон при виїзді з України громадянину України (рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку) на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а також Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року, без наявності однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Зазначену ухвалу суду доставлено в електронному вигляді до Електронного кабінету позивача 17.04.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного документа. Станом на 19.05.2023 інформація, витребувана ухвалою суду від 17.04.2023, позивачем не надана.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов таких висновків.

Так, в позовній заяві зазначена адреса зареєстрованого місцепроживання позивача: АДРЕСА_1 , для переписки: АДРЕСА_2 . На підтвердження зазначеної інформації доказів позивачем суду не надано. З паспорта громадянина України для виїзду за кордон, копія якого додана до позову, не можливо з`ясувати зареєстроване місце проживання позивача.

З копії оскарженого рішення вбачається, що воно винесене 7 прикордонним Карпатським загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: 79010, м. Львів, вул. Личаківська, 74, що також зазначено у позові).

Частина 1 статті 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 25 КАС України встановлена територіальна юрисдикція (підсудність) для справ вказаної категорії, якою визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Отже, позивач не надав суду належного та допустимого доказу на підтвердження тих обставин, що його зареєстроване місце проживання (перебування) є саме Луганська область, яка на час вирішення цього питання є окупованою територією. Також в позові він не повідомив суду відомості про адресу його фактичного місця проживання (перебування) в Україні, не надав докази на підтвердження таких обставин (довідку про статус внутрішньо переміщеної особи тощо).

За таких обставин суд дійшов висновку, що ця справа в силу вимог ч.1 ст.77 та абзацу другого ч.1 ст. 25 КАС України має бути вирішена адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях висловлював вимогу щодо здійснення судочинства національними судами згідно з статею 6 Європейської конвенції з прав людини, тобто незалежним безстороннім судом, встановленим законом. При цьому вирішення справи іншим судом, ніж той, якому в силу закону надані повноваження розгляду такої справи, є порушенням права особи на судовий захист.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

З зазначених вище підстав суд дійшов висновку, що матеріали адміністративного позову слід передати на розгляд повноважному суду для вирішення цієї справи відповідно до вимог ч.1 ст. 25 КАС України щодо її територіальної підсудності за місцем знаходження відповідача, а саме: Львівському окружному адміністративному суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.25,29,294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії передати до Львівського окружного адміністративного суду для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяВ.С. Шембелян