Справа № 369/11722/22
Суддя: Сухарева О. В.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/362/35/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (представник адвокат Волощук В.В.) до Управління патрульної поліції у Київській області та батальйону ПП в с. Чайки УПП у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

25.04.2023 до Васильківського міськрайонного суду Київської області з Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (представник адвокат Волощук В.В.) про скасування постанови серії ЕАР№6126314 від 05.11.2022 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст.121-3 КУпАП, вирішити долю судових витрат.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка мотивована тим, що винесена стосовно нього постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам і положенням закону, оскільки позивач правопорушення не вчиняв, взагалі не керував транспортним засобом (за кермом була його дружина), а номерні знаки були закріплені на штатних місцях, доказів вчинення правопорушення в матеріалах справи не має, крім того, інспектор поліції порушив права особи, не надавши можливість скористатися правової допомогою при розгляді справи.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що винесена постанова відповідає вимогам КУпАП, а в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, дії інспектора поліції при розгляді справи та складанні постанови відповідали і ґрунтувались на вимогах закону. На підтвердження правомірності оскаржуваної позивачем постанови відповідач до відзиву долучив також диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам у їх сукупності й співставленні, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17 та від 14.03.2018 у справі №760/2846/17).

Згідно постанови серії ЕАР №6126314 від 05.11.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Як вбачається з постанови, 05.11.2022 по вул. Конструктора Антонова у с. Чайки Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Тесла без державного номерного знаку (д.н.з. автомобіля НОМЕР_1 ), чим порушив вимоги п. 2.9в Правил дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначений Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР).

Відповідно до п.2.9в ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем разом із відзивом у встановленому законом порядку надано суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського інспектора, який досліджено судом.

Враховуючи застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, який здійснено відповідно до вимог закону і можливий для відтворення, вказаний відеозапис суд визнає належним і допустимим доказом у даній справі.

З вказаного відеозапису чітко і послідовно вбачається, що інспектор поліції на виконання вимог Закону України «Про національну поліцію» представився водію. Водій висунув вимогу поліцейському надати службове посвідчення, на що інспектор пред`явив йому посвідчення. Позивач голосно та впевнено вимагає пояснень від працівників поліції щодо зупинки іншого вантажного автомобіля, за кермом якого був його працівник, а він є директором. На запитання інспектора поліції однозначно і безсумнівно підтверджує, що він приїхав на місце зупинки (блокпост) цього вантажного автомобіля за дзвінком водія на власному автомобілі Тесла, який не має номерних знаків, пояснюючи це тим, що він тільки поставив ОСОБА_2 на облік, а номерні знаки знаходяться у багажнику. Позивач звертається на гарячу лінію, намагається голосно довести свою позицію, на вимогу працівника поліції поводити себе спокійно, починає кричати та допускати некоректні висловлювання. При цьому, всі тривалі дії позивача були направлені саме на можливість здійснити подальший рух вантажного автомобіля, заперечення дій працівників поліції у цій частині. Як встановлено у ході розгляду справи працівником поліції автомобіль Тесла був зареєстрований 24.10.2022, і прибув на місце зупинки блокпост 05.11.2022 без номерних знаків. В процесі всіх цих дій, позивач достав номерні знаки та прикрутив їх на автомобіль Тесла, тобто вже після виявлення цього порушення працівниками поліції. Позивач почав голосно та в некоректній формі стверджувати, що номерні знаки були на автомобілі, він не керував транспортним засобом, а працівник поліції просто хоче притягнути його до відповідальності, відмовляється надати посвідчення водія, вимагає надати докази керування ним автомобілем. Працівник поліції, оскільки місцем зупинки є блокпост, на якому діє відеокамера спостереження, пред`являє позивачу відеозапис, з якого чітко вбачається, що автомобіль Тесла прибуває на блокпост і його водієм є саме ОСОБА_1 . Вказану обставину позивач не заперечує, повідомляє, що знає свої права, з адвокатом зв`язуватися не буде. На повторне запитання інспектора знову повторив, що захисник не потрібен. Просить перенести розгляд справи, однак не пояснює причини такого перенесення, в зв`язку з чим вказане клопотання інспектором відхиляється. Поліцейський, що розглядав справу, оголосив права та обов`язки особи, роз`яснив суть вчиненого правопорушення, кваліфікацію дій, повідомив про складання постанови, однак водій почав сперечатися, називати все «цирком і абсурдом», вказує, що приїхав на блокпост в зв`язку із зупинкою вантажного автомобіля, тому складання постанови на «стоячий автомобіль» стосовно нього є незаконним, оскільки його фактично не зупиняли.

Поліцейським складено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, у присутності водія, ним підписано та вручено копію.

Суд звертає увагу, що особі роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та порядок та строк оскарження, передбачений ст. 289 КУпАП, про що свідчить власноручний підпис водія про це у постанові (п. 8).

У відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу, що відповідає положенням ст. 258 КУпАП, згідно вимог якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідні положення надають повноваження органам (посадовим особам) національної поліції здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення з винесенням постанови, що ґрунтується на власній оцінці обставин справи без складання протоколу

При цьому, відповідно до роз`яснення, наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 по справі № 1-11/2015 положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.

Посилання позивача на те, що інспектор поліції, розглянувши справу на місці зупинки автомобіля, проігнорував вимоги ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, тобто не були заслухані пояснення, вирішені клопотання, не були досліджені докази, не надано можливість скористатись правовою допомогою, є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження.

Так, вказані підстави позивача заперечується відповідачем у відзиві до позову, і судом встановлено, що інспектор діяв відповідно до закону, особі було роз`яснено права та надано докази, про що свідчить наданий відеозапис. При цьому, як вбачається з постанови, уповноваженою особою поліції встановлено час, дату, місце та особу правопорушника, фактичні обставини скоєного правопорушення, вимоги закону, які порушено, кваліфікацію дій особи та накладене стягнення, тобто виконано всі вимоги, передбачені ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії відповідача є законними та такими, що були вчинені із дотриманням встановлених правил.

Будь-які формальні порушення, допущені відповідачем під час розгляду справи та складання оскаржуваної постанови жодним чином не можуть спростовувати порушення позивачем правил дорожнього руху шляхом керування транспортним засобом, на якому були відсутні номерні знаки встановленого зразка.

При цьому, закон не пов`язує необхідність зупинки саме працівником поліції транспортного засобу без номерного знаку для наявності складу правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а факт руху автомобіля позивача без номерних знаків, прибуття його на блокпост, де перебували працівники поліції, керування автомобілем саме позивачем, відсутність номерних знаків на автомобілі позивача, беззаперечно підтверджується наявними у справі доказами, у тому числі відеозаписом подій. При цьому, послідуюче усунення порушень вимог ПДР безпосередньо на місці події позивачем після виявлення цих порушень працівником поліції, не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається з відеозапису, позивачу було повідомлено про його права та обов`язки і він двічі відмовився від участі захисника у розгляді справи, а обґрунтування належних підстав для перенесення розгляду справи інспектором не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Також, з наявних у справі доказів, в ході судового розгляду не встановлено порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які спростували б факт адміністративного правопорушення надано не було. Підтвердження наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність належними і допустимими доказами у ході судового розгляду доведено не було.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи та були спростовані, суд вважає позов безпідставним, недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 72-78, 241-246, 250, 286, 293 КАС України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 (представник адвокат Волощук В.В.) до Управління патрульної поліції у Київській області та батальйону ПП в с. Чайки УПП у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів від дня складання.

Рішення складено 23.05.2023.

Суддя Сухарева О.В.