Справа № 500/1727/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1727/23

24 травня 2023 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Дарморіс Оксану Маркіянівну звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 31.03.2023 №73 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити з 23.03.2023 ОСОБА_1 дострокову пенсію по віку відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову вказує, що 14.02.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення дострокової пенсії по віку як мати особи з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 22.02.2023 позивач отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні дострокової пенсії у зв`язку із тим, що її доньці інвалідність встановлено у віці 18 років і ОСОБА_1 не подала висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

23.03.2023, отримавши висновок Козівської МСЕК від 08.02.2023 про час настання інвалідності доньки, позивач повторно звернулася із заявою про призначення дострокової пенсії. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 31.03.2023 №73 їй відмовлено в призначенні пенсії, оскільки заявниця не представила висновку МСЕК, що її дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень та зазначає, що згідно з пунктом 2.18 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько- консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Підсумовуючи вищенаведене, ОСОБА_1 вказує, що нею для призначення дострокової пенсії подано всі необхідні документи, а саме: свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 ; акти огляду МСЕК; медичний висновок закладу охорони здоров`я від 27.12.2010 №20; посвідчення одержувача допомоги серії НОМЕР_2 ; довідку про отримання допомоги особам з інвалідністю з дитинства від 21.02.2023 № 478; висновок Козівської МСЕК від 08.02.2023 про те, що дочка позивача ОСОБА_2 могла бути визнана інвалідом до досягнення 18 років (висновок про час настання інвалідності).

Позивач звертає увагу, що на дату звернення за призначенням дострокової пенсії по віку 23.03.2023 її вік становив 50 років (необхідно 50 років), страховий стаж 24 роки і 27 днів (необхідно 15 років), а також подано всі передбачені законодавством документи для призначення такого виду пенсії.

З огляду на вказане вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 31.03.2023 №73, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом та просить задовольнити його повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

15.05.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до суду надійшов відзив, у якому вказано, що ОСОБА_1 14.02.2023 звернулася із заявою про призначення їй дострокової пенсії по віку як матері дитини з інвалідністю з дитинства відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У зв`язку з впровадженням екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій, дане звернення було направлено для опрацювання в Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.02.2023 № 73 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю інформації, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має медичні показання для визнання її інвалідом з дитинства до досягнення шестирічного віку.

ОСОБА_1 23.03.2023 повторно звернулася із заявою про призначення їй дострокової пенсії по віку як матері дитини з інвалідністю з дитинства.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 31.03.2023 №73 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що не представлені документи про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звертає увагу, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 18 років.

За змістом наведеної норми однією з обов`язкових умов для призначення дострокової пенсії за віком є виховання до шестирічного віку саме дитини-інваліда з дитинства. Таким чином, встановлення органами Медико-соціальної експертної комісії інвалідності після досягнення такою дитиною шестирічного віку в певній мірі ставить під сумнів факт виховання матір`ю до шестирічного віку саме дитини-інваліда з дитинства, а не дитини без такого роду медичних показань.

Вперше ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана інвалідом 3 групи з дитинства у віці 18 років - 27.12.2010. Протягом 2010-2021 років визнавалась інвалідом 3 групи з дитинства. Останнє переосвідчення 13.12.2021 інвалід дитинства 3 групи терміном до 01.01.2025. В матеріалах справи наявний висновок МСЕК про час настання інвалідності від 08.02.2023 на ОСОБА_2 , яким підтверджено можливість визнання її інвалідом 3 групи з дитинства до 18 років.

Однак, документів про те, що вона мала медичні показання про визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку позивачем не надано. Водночас право позивача на призначення дострокової пенсії за віком прямо пов`язано з наявністю висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

З урахуванням зазначеного та покликаючись на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 330/2181/16-а, у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 336/1017/17 та від 17.10.2019 №826/4436/18, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить відмовити в задоволенні позову повністю (а.с.29-34).

18.05.2023 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив, у якому, зокрема, вказано, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення дострокової пенсії відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.02.2023 №73 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

ОСОБА_1 звернулась повторно до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення дострокової пенсії. Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 31.03.2023 №73 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зазначає, що в матеріалах справи наявний висновок МСЕК про настання інвалідності від 08.02.2023 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким підтверджено можливість визнання її інвалідом 3групи з дитинства до 18 років. Документи про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, не представлені.

З огляду на зазначене Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вбачає у своїх діях будь-яких ознак порушення прав позивача на соціальне забезпечення та просить відмовити у задоволенні позову повністю (а.с.38-40).

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), після досягнення віку 50 років, 14.02.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.02.2023 №73 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю інформації, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має медичні показання для визнання її інвалідом з дитинства до досягнення 6-річного віку (а.с.16).

23.03.2023 ОСОБА_1 повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 31.03.2023 №73 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства.

У рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 24 роки 27 днів.

Також зазначено, що в матеріалах справи наявний висновок МСЕК про час настання інвалідності від 08.02.2023 на ОСОБА_2 , яким підтверджено можливість визнання її інвалідом 3 групи з дитинства до 18 років. Документи про те, що вона мала медичні показання про визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, не представлені (а.с.18).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 03.04.2023 (а.с.17).

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення, дії відповідачів як суб`єктів владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

За змістом підпункту 6 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком: жінкам, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до зазначеного віку, - документи про народження дітей (дитини), виховання їх (її) до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність.

Відповідно до пункту 2.17 Порядку № 22-1 при призначенні пенсій матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Згідно з пунктом 2.18 Порядку № 22-1 визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 (справа №330/2181/16-а) підтримано позицію Верховного Суду України у постанові від 27.05.2014 (справа №21-133а14) та сформульовано наступний правовий висновок, який відповідно до положень статті 242 КАС України, є обов`язковим для врахування судом.

Загальний підхід до змістовного наповнення поняття «особа з інвалідністю» на момент виникнення спірних відносин установлювався у статті 2 Закону України від 21.03.1991 № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон № 875-ХІІ), а також статті 1 Закону України від 06.10.2005 №2961-ІV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»(далі - Закон № 2961-ІV). Зокрема, такий статус могла мати особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, унаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону № 2961-ІV дитина-інвалід - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, унаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові наголосила й на тому, що визначення терміну «інвалід з дитинства» не міститься ані в Законі № 875-ХІІ, ані в Законі України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» №2109-III. При цьому за змістом абзацу 2 пункту 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2099 № 1317, інвалідність з дитинства розглядається як причина інвалідності. Згідно з пунктом 14 цього Положення причинний зв`язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, установлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до вісімнадцятирічного віку.

Отже, для призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV має значення не факт установлення інвалідності, а термін (момент) настання інвалідності у дитини, що повинен мати місце протягом періоду життя дитини з моменту народження і до досягнення дитиною шестирічного віку, оскільки виховання дитини-інваліда у віці до 6 років створює для жінки більше перешкод для участі у суспільно-корисній діяльності, наслідком якої є отримання заробітної плати і страхового стажу, що зумовлюється сплатою страхувальником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 12 статті 7 Закону № 2961-ІV положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Серед повноважень лікарсько-консультативних комісій, визначених Положенням про лікарсько-консультативну комісію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 №917, визначено надання висновку про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Отже, відповідний висновок МСЕК дає можливість опосередковано підтвердити факт догляду матері за дитиною, яка мала право на отримання статусу дитини з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, як це передбачено положеннями Закону № 1058-IV. Такий висновок передбачений пунктом 2.18 Порядку № 22-1.

При цьому визначальною умовою для призначення дострокової пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства є виховання до шестирічного віку саме дитини з інвалідністю з дитинства, а не дитини без такого роду медичних показань. Тобто при вирішенні питання про наявність права на призначення такого виду пенсії враховується не тлумачення поняття «інваліда з дитинства», а момент настання медичних показань для встановлення інвалідності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.12.2021 у справі № 336/2781/17-а (2а/336/294/17), від 18.01.2022 у справі № 448/1650/17, від 19.01.2022 у справі № 636/2618/17, від 18.07.2022 у справі № 448/1650/17.

За таких обставин позивач для призначення дострокової пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства повинна була надати відповідачу висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 14.02.2023 (а.с.8).

Як вбачається з довідки від 21.02.2023 №478, виданої відділом соціального забезпечення Управління соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації, ОСОБА_1 перебувала на обліку як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю відповідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» за дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на період з 14.04.2009 по 27.12.2010 (а.с.13).

Вказане також підтверджується посвідченням одержувача державної соціальної допомоги серії НОМЕР_2 , виданим 08.09.2009 на ім`я ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №0197575, ОСОБА_3 з 27.12.2010 встановлено ІІІ групу інвалідності та вказано причину інвалідності «з дитинства» (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 11.01.2020 прізвище дружини ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 » (а.с.14).

За змістом висновку Козівської МСЕК про час настання інвалідності від 08.02.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.12.2010 вперше визнана інвалідом 3 групи з дитинства у віці 18 років. Протягом 2010-2021 років визнавалась інвалідом 3 групи з дитинства. Останнє переосвідчення 13.12.2021, інвалід дитинства 3 групи терміном до 01.01.2025.

Згідно з висновком про час настання інвалідності від 08.02.2023 МСЕК вважає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за діагнозом, вказаним у висновку, при зверненні у відповідні ЛПЗ могла бути визнана інвалідом до досягнення 18 років» (а.с.15).

Такий висновок було подано позивачем разом із заявою про призначення пенсії за віком на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Отже, донька позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана інвалідом 3 групи з дитинства у віці 18 років, тому за умовами вказаних вище нормативних актів, право позивача на призначення дострокової пенсії за віком прямо пов`язано з наявністю висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Разом з тим, зазначеного висновку лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_1 надано не було.

Таким чином, ураховуючи те, що визначальним для призначення дострокової пенсії по досягненню 50-річного віку є саме час встановлення інвалідності дитини - до шестирічного віку, або ж наявність висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що така дитина мала дійсні медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення вказаного віку, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області правомірно відмовило позивачу в призначенні такої пенсії.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складений та підписаний 24 травня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.