Справа № 140/2786/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/2786/23 пров. № А/857/7736/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року в справі №140/2786/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Андрусенко О.О.,

час ухвалення рішення 31.03.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо перерахунку призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної грошової винагороди, яка була встановлена згідно постанови КМУ від 28.02.2022 №168, нараховувалась та виплачувалась щомісячно за період з 24.02.2022 по 30.08.2022 включно та суми, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зобов`язання перерахувати призначену пенсію за вислугу років з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної грошової винагороди, яка була встановлена згідно постанови КМУ від 28.02.2022 №168, нараховувалась та виплачувалась щомісячно за період з 24.02.2022 по 30.08.2022 включно та суми, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при обчисленні пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до грошового забезпечення включаються, зокрема, щомісячні додаткові види грошового забезпечення. Стверджує апелянт, що йому нараховувалась та виплачувалась щомісячно за період з 24.02.2022 по 30.08.2022 додаткова винагорода відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі 30000 грн., та з такої винагороди утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому така має бути включена для обчислення пенсії.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до наказу начальника ГУ НП у Волинській області від 29.08.2022 № 323 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII з 30.08.2022.

При цьому, у період проходження служби з 24.02.2022 по 30.08.2022 позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, встановлена Постановою №168, що підтверджується наказами начальника ГУ НП у Волинській області від 30.03.2022 № 116/о/с, від 15.04.2022 № 140 о/с, від 28.04.2022 № 163о/с, від 12.05.2022 № 186 о/с, від 26.05.2022 № 209о/с, від 24.06.2022 № 240о/с, від 25.08.2022 № 314о/с, від 29.09.2022 № 372 о/с та додатками до них, розрахунковими листами за березень 2022 року по серпень 2022 року.

Листом від 05.09.2022 №67/19/01-2022 ГУ НП у Волинській області направило до ГУ ПФУ у Волинській області заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 02.09.2022, подання про призначення пенсії від 02.09.2022 №345 на ОСОБА_1 , грошовий атестат від 31.08.2022 №29 та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення від 31.08.2021 №144. При цьому, до грошового атестату та довідки про додаткові види грошового забезпечення не включено додаткову винагороду, яка передбачена Постановою №168.

Як вбачається з протоколу за пенсійною справою № (НПУ) від 31.08.2022, ОСОБА_1 з 31.08.2022 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII та для обчислення пенсії враховано таке грошове забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавку за вислугу років (50%), середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі: надбавка за специфічні умови проходження служби (55%), премія (27,541 %).

Після призначення пенсії позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив перерахувати призначену пенсію за вислугу років з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної грошової винагороди, яка була встановлена згідно Постанови №168, нараховувалась та виплачувалась у період з 24.02.2022 по 30.08.2022 та суми, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На вказану заяву відповідач листом від 20.10.2022 №8779-8075/К-02/8-0300/22 повідомив, що оскільки вищезазначена додаткова винагорода не віднесена до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, передбаченої нормами Постанови №393, для проведення перерахунку пенсії з її врахуванням немає підстав.

В подальшому, ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної грошової винагороди, яка була встановлена, нараховувалась та виплачувалась у період з 24.02.2022 по 30.08.2022 та суми, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. До вказаної заяви позивач долучив копії наказів начальника ГУ НП у Волинській області та додатків до них, розрахункових листів.

Листом від 22.12.2022 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що по суті порушеного питання листом ГУ ПФУ у Волинській області від 20.10.2022 №8779-8075/К-02/8-0300/22 уже надано відповідь.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» (дплі-Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Статтею 102 Закону № 580-VIII визначено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 2262-ХІІ особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII визначено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також пунктом 7 Постанови №393 визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідного окладу за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402; далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 7 Порядку №3-1 встановлено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються, зокрема, такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, зі змісту положень пункту 7 Порядку №393, пункту 7 Порядку №3-1 слідує, що уповноважені структурні підрозділи видають грошовий атестат, а також довідку про додаткові види грошового забезпечення заявника за останні 24 місяці підряд перед звільненням зі служби, до складу яких згідно з частиною першою статті 43 Закону №2262-ХІІ входять відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентна надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що порядок перерахунку пенсій врегульований статтею 63 Закону №2262-ХІІ.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статті 63 названого Закону).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як видно з матеріалів розглядуваної справи, позивач у відповідних заявах про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років просив здійснити такий, не у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, а у зв`язку із неврахуванням під час призначення пенсії суми грошової винагороди, яка була встановлена згідно Постанови №168, нараховувалась та виплачувалась йому у період з 24.02.2022 по 30.08.2022, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вирішуючи питання про наявність підстав для перерахунку призначеної позивачу пенсії з урахуванням фактично отриманих сум грошової винагороди, встановленої Постановою №168, суд зазначає таке.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції правильно керувався тим, що Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

З урахуванням встановленого, суд апеляційної інстанції підтримує правильний висновок суду першої інстанції, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

Таким чином, для правильного вирішення цього спору слід встановити, чи відповідає грошова винагорода, встановлена Постановою №168, ознакам щомісячного додаткового грошового забезпечення.

Пунктом 1 Постанови № 168 (в первісній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (далі Постанова №793) внесено до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 зміни, зокрема, у пункті 1: в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Пунктом 2 Постанови №793 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Для з`ясування правової природи грошової винагороди, встановленої Постановою №168, та з метою встановити чи має вказана вище грошова винагорода ознаки щомісячного додаткового грошового забезпечення, суд вважає за необхідне врахувати вимоги Постанови №168 і в чинній редакції, а також Порядку та умов виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.11.2022 № 775, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2022 за № 1514/38850 (далі Порядок та умови № 775).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Колегія суддів апеляційного суду наголошує про те, що п.1 Постанови № 168 чітко і однозначно передбачає, що додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень є каузальною, оскільки установлюється на період дії воєнного стану, а тому не є щомісячною чи такою, що виплачується раз на місяць, в розумінні Закону №2262-XII.

Колегія суддів погоджується із думкою суду першої інстанції, що додаткова винагорода, встановлена Постановою № 168, є додатковою виплатою, зокрема поліцейським, розмір якої залежить від певних умов та не є фіксованим, та яка виплачується на підставі наказів начальника в розмірі до 30000 гривень та лише на період дії воєнного стану, тобто тимчасово.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що додаткова винагорода, встановлена Постановою №168, не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Як зазначалось вище, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Також суд першої інстанції підставно зазначив, що механізм і розмір виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди поліцейським, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» визначають Порядок та умови № 775.

Виплата додаткової винагороди поліцейським здійснюється на підставі наказів керівників органів (підрозділів) поліції за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду, а керівникам органів (підрозділів) поліції, заступникам Голови Національної поліції України - на підставі наказу Голови Національної поліції України або особи, яка виконує його обов`язки. Виплата додаткової винагороди Голові Національної поліції України здійснюється на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України (пункт 7 Порядку та умов № 775).

Відповідно до пункту 13 Порядку та умов № 775 додаткова винагорода в розмірі до 10000 гривень згідно з підпунктом 1 пункту 2 цього Порядку та умов, а також додаткова винагорода, збільшена до 30000 гривень згідно з підпунктом 2 пункту 2 цього Порядку та умов, виплачується поліцейським із розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з урахуванням пункту 14 цього Порядку та умов.

При цьому пунктом 15 Порядку та умов № 775 передбачено, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.

Таким чином, у ГУ ПФУ у Волинській області не було підстав для перерахунку призначеної пенсії позивача з урахуванням фактично отриманих сум щомісячної грошової винагороди, яка була встановлена згідно Постанови №168, нараховувалась та виплачувалась та суми, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Аргументи апеляційної скарги позивача, зазначених висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки доводів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року в справі №140/2786/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 24 травня 2023 року.