Справа № 752/17711/22
Суддя: Мазур Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/132/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.05.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Мазура Ю.Ю., за участю секретаря Луценко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника Мухи О.О., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.12.2022 капітаном поліції УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції Марченко О.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 422961 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, оскільки позивач зазначає, що не порушував п. 15.4 ПДР України, а також те, що відповідачем були порушені права позивача, а саме не було роз`яснено право на захист.

З урахуванням вказаних обставин, позивач просить визнати протиправними дії ЗРК № 3 бат. № 2 п. № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, капітана поліції Марченко Олександра Сергійовича при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 422961 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасувати зазначену постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2022 відкрито провадження по даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У березні 2023 відповідач надав до суду письмовий відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.12.2022 капітаном поліції УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції Марченко О.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 422961 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови від 01.12.2022, позивач керував автомобілем LEXUS NX, реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 125 та здійснив стоянку у другому ряді, чим порушив п. 15.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 15.4 ПДР України встановлено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він не ставив свій транспортний засіб на проїзній частині в два і більше ряди.

Статтею 280 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Крім того, стаття 222 КУпАП, надає повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені ч.1-3 ст. 122 КУпАП працівниками Органів Національної поліції.

Зі змісту статті 276 КУпАП, вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач відреагував на адміністративне правопорушення, встановив причини та умови, що сприяло вчиненню даного правопорушення у відповідності до ст. 245 КУпАП, виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, що передбачені ст. 278 КУпАП, повідомив позивача про його права, які передбачені ст. 268 КУпАП, але позивач стверджував, що не вбачає порушення ним ПДР обґрунтовуючи це тим, що у відповідача немає доказів і тим, що він не один такий здійснює зупинку у другому ряді.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з відео на DWD-диску, наданого відповідачем до письмового відзиву, позивач 01.12.2022 о 15 год. 06 хв. за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 124 дійсно здійснив зупинку другим рядом на проїзній частині, чим заважав руху іншим транспортним засобам. Позивач пояснив, що здійснив зупинку на пару хвилин, оскільки йому потрібно було відійти. При цьому, відповідач повідомив позивача, що згідно вчиненого порушення ПДР, щодо ОСОБА_1 буде розглянута справа щодо вчинення адміністративного правопорушення та пояснив позивачу його права. Тому,відповідно до покладених на відповідача обов`язків було винесено постанову, згідно до норм чинного законодавства України. Копію постанови позивач отримав, про що свідчить його особистий підпис у оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, стороною відповідача доведено правомірність дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено факту неправомірності дій щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, а відповідачем доведено правомірність складання оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-244, 246 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Ю.Ю. Мазур