Справа № 400/12325/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 р. № 400/12325/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта", вул. Гречишникова, 52, м.Миколаїв, 54003,

до відповідача:Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, проспект Шевченка, буд. 15/1, м.Одеса, 65015,

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.10.2021 № 224/3400703, № 225/3400703,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протипранвими та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.10.2021р. №224/3400703 про застосування штрафних санкцій на суму 2297,69грн., від 26.10.2021р. № 225/3400703 про застосувння штрафних санкцій на суму 140000грн.

В обгрунтування позову ТОВ "Кворум-Нафта" вказало в позові, що висновки покладені в основу акта перевірки від 09.09.2021р. є необгрунтованими, а тому винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 26.10.2021р. на підставі такого акту, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Перевіркою встановлено, що позивачем порушено пп. 230.1.2, п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Посадовими особами відповідача встановлено, що згідно наданих позивачем документів до заперечень на акт перевірки, повірка відповідних паливороздавальних колонок була відсутня. Відповідач вважає, що він діяв в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Інших пояснень чи заяв по суті справи, до суду, станом на час розгляду справи, не надходило.

Ухвалою від 10.12.2021р. суд відкрив провадження у справі №400/12325/21 та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 20.01.2022р, яке в подальшому відкладалось на іншу дати.

Ухвалою від 15.02.2022р. суд призначив розгляд справи № 400/12325/21 на 15.03.2022 року - 10:00 год. в режимі відеоконференції, та встановив участь представника Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у розгляді справи № 400/12325/21, призначеному на 15.03.2022 року, в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Однак, 24.02.2022 року розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України. Указом Президента України №54/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

У зв`язку з початком бойових дій на території України та м. Миколаєва зокрема, оголошення воєнного стану не зміг дотриматися передбачених строків розгляду справи.

За вказаних причин судове засідання 15.03.2022р. не відбулось.

Згідно наказу голови Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.03.2023р. "Про організацію роботи Миколаївського окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану" відновлено розгляд справ у відкритих судових засіданнях у приміщенні Миколаївського окружного адміністративного суду за адресою вул.Декабристів, 41/10.

Ухвалою від 06.04.2023р. суд призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 25.04.2023р.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

В період з 30.08.2021 по 08.09.2021 року працівниками Головного управління ДПС у Миколаївській області проводилась фактична перевірка господарської діяльності Товарисгва з обмеженою відповідальністю «Кворум-Нафта» за адресою Миколаївська обл., м. Очаків, вул. Чижикова, 139/1 АЗС № 5.

За результатами перевірки було складено акт від 09.09.2021 р. № 6528/14-29-09-0211/32938047 та прийнято податкові повідомлення-рішення: від 26.10.2021 р. № 224/3400703, яким до позивача були застосовані штрафні санкції на суму 2297,69 грн. та від 26.10.2021 р. № 225/3400703, яким до позивача були застосовані штрафні санкції на суму 140000 грн.

Позивач вважає висновки aкту перевiрки необгрунтованими, а податкові повiдомлення-рiшення - протиправними.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 26.10.2021 р. № 225/3400703, про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 140000 грн., суд зазначає наступне.

На час спірних правовідносин нормами п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі ПКУ) було встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім, зокрема, фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: 1) обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; 2) цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; 3) обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; 4)здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ.

Як вбачається з направлення на перевірку, метою перевірки є «дотримання вимог Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями та інших нормативно-правових актів, які регламентують порядок виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів».

Суд зазначає, що «облік, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а також «обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками» є самостійними цілями перевірки, які повинні бути зазначені в направленні на перевірку, оскільки мета перевірки є обов`язковим реквізитом направлення на перевірку, а також умовою допуску до перевірки (абзац другий пункту 81.1 статті 81 ПКУ). Таким чином, для проведення перевірки обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками необхідно зазначення такої мети в направленні на перевірку. Натомість надане відповідачем направлення на перевірку не містить такої мети, що свідчить про те, що перевіряючі не були уповноважені керівником податкового органу на дослідження під час перевірки питання обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Відповідно до п. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 Податкового Кодексу України, 230.1.2. Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Причиною для застосування штрафних санкцій по чотирьом резервуарам стало те, що у формулярах на рівнеміри-сигналізатори з серійними номерами перетворювача П25-11083, 11084, 11085, 11086 зазначено, що вони були упаковані заводом виробником у травні 2020 р.

Суд зазначає, що норма п. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 ПКУ, передбачає відповідальність тільки за відсутність позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

В акті перевірки на стор. 5-7 зазначено, що до перевірки були надані декларації про відповідність рівнемірів-сигналізаторів, сертифікатів перевірки типу UA.TR.001 11-17 Rev.2, видані ДП «Укрметртестстандарт». Також в акті перевірки зазначено, що до перевірки надано свідоцтва ДП «Миколаївстандартметрологія» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки: колонок паливнороздавальних та газороздавальних, які є чинними на момент проведення перевірки.

Що стосується частини штрафу на суму 60000 грн. за не обладнання витратомiрами-лiчильниками трьох місць відпуску пального наливом з акцизного складу з уніфікованим номером 1000250 у період з 25.04.2020 по 22.07.2020 року, то з цього приводу суд зазначає, що в акті перевірки на стор.6 відповідач підтверджує, що позивач надав до перевірки свідоцтва ДП «Миколаївстандартметрологія» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на паливнороздавальні колонки з заводськими номерами 6931, 6932, та газороздавальну колонку №11813. Свідоцтва були чинними на день перевірки.

Так, в акті перевірки було зазначено, що до перевірки надано свідоцтва Дії «Миколаївстандартметрологія» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки: - колонки паливороздавальної заводський номер №6931 від 24.04.2019 № 299/17 (чинний до 24.04.2020). від 23.07.2020 № 124/620 (чинний до 23.07.2021) та від 02.07.2021 №439/260 (чинне до 02.07.2022): - колонки паливороздавальної заводський номер №6932 від 24.04.2019 № 299/17 (чинний до 24.04.2020). від 23.07.2020 № 124/622 (чинний до 23.07.2021) та від 02.07.2021 №439/262 (чинне до 02.07.2022): - колонки газороздавальної заводський номер №11813 від 24.04.2019 № 299/17 (чинний до 24.04.2020). від 23.07.2020 № 124/622 (чинний до 23.07.2021) та від О2.07.2021 №439/262 (чинне до 02.07.2022).

Законодавство не зобов`язує суб`єкта господарювання зберігати свідоцтва про повірку, у яких сплив строк чинності, мати їх в наявності та пред`являти до перевірки. Підпункт 230.1.2. пункту 230.1 ст. 230 ПКУ вимагає від суб`єкта господарювання мати та пред`являти до перевірки чинні свідоцтва, що було дотримано позивачем, і підтверджується відповідачем. Таким чином, застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 60000 грн. за не обладнання витратомiрами-лiчильниками трьох місць відпуску пального є неправомірним.

Таким чином, висновки акту перевірки про порушення ТОВ «Кворум-нафта» п. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 Податкового Кодексу України є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 26.10.2021 р. № 225/3400703 про застосування штрафних санкцій на суму 140000 грн. протиправним.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 26.10.2021 р. № 224/3400703, про застосування штрафних (фінансових) санкції на суму 2297,69 грн., суд вказує слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаним податковим повідомленням-рішенням до позивача були застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 2297,69 грн. за порушення п. 1. ст. 3 Закону України №265/95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - в акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено факти проведення розрахункових операцій щодо реалізації пального на неповну суму покупки та/або не проведення через РРО розрахункових операцій, внаслідок чого виникла нестача пального вартістю 22976,92 грн.

Суд погоджується з позицією позивача, що висновок про не проведення через РРО розрахункових операцій, що спричинило недостачу, фактично є припущенням, оскільки в акті перевірки не вказано конкретних випадків не проведення розрахункових операцій, не вказано дати, суму, зміст операції, Недостача ТМЦ може мати різні причини, в тому числі крадіжка, або втрата ТМЦ з інших причин. Під час даної перевірки причини недостачі відповідачем не з`ясовувались, факти порушення п. 1. ст. 3 Закону України №265/95 первинними документами не підтверджені в акті перевірки відсутнє посилання на первинні документи.

Позивачем надано відомість про результати інвентаризації нафтопродуктів та газу на АЗС за перевіряємий період, з якого вбачається, що позивач приводить інвентаризації ТМЦ за належних йому АЗС, та в залежності від результатів інвентаризацій ухвалює відповідні рішення, як то: списання кількості ПММ за рахунок природного убутку, оприбуткування надлишків, списання нестачі за рахунок прибутку підприємства.

Таким чином, суд вважає, що сама по собі недостача ТМЦ без з`ясування причин не може утворювати склад правопорушення, передбачений п. 1. ст. 3 Закону України №265/95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», отже застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2297,69 грн. податковим повідомленням-рішення від 26.10.2021 р. № 224/3400703 є протиправним.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем доведено протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вiд 26.10.2021 року №224/3400703 про застосування до позивача штрафних санкцій на суму 2297,69грн. та рішення від 26.10.2021р. № 225/3400703 про застосування штрафних санкцій на суму 140000грн.

Достатніх доказів на спростування позиції ТОВ "Кворум-Нафта", відповідачем під час розгляду справи не надано.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності

покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, з урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про задоовлення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати по справі розподіляються відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" (вул. Гречишникова, 52, м.Миколаїв, 54003, ) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (проспект Шевченка, буд. 15/1, м.Одеса, 65015, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.10.2021р. №224/3400703 про застосування до ТОВ "Кворум-Нафта" () штрафних санкцій на суму 2297,69грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.10.2021р. № 225/3400703 про застосування до ТОВ "Кворум-Нафта" () штрафних санкцій на суму 140000грн.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (проспект Шевченка, буд. 15/1, м.Одеса, 65015, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" (вул. Гречишникова, 52, м.Миколаїв, 54003, ) судовий збір в розмірі 2270,00грн., сплачений платіжним дорученням від 03.12.2021р. за №2270.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов