Справа № 725/561/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/561/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нестеренко Є.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

23 травня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 07 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Маріянчука Владислава Степановича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Маріянчука Владислава Степановича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає обставинам події, ухвалена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 07 березня 2023 року позов задоволено.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАР №6403683 від 13.01.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП ухвалену інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Маріянчуком Владиславом Степановичем.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень) 80 копійок.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, а тому ухвалою суду від 23.05.2023 колегія суддів перейшла до розгляджу справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що під час виконання службових обов`язків, а саме, патрулювання ввіреного квадрату, працівником поліції було помічено як позивач 13.01.2023 року о 11 год. 38 хв. у м.Чернівці по вул.Центральна, 47, керуючи транспортним засобом марки "Renault Trafic" д.н.з. НОМЕР_1 під час руху користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив п.2.9 "д" ПДР (водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання.

Вказані обставини слугували підставою для винесення інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Маріянчуком Владиславом Степановичем постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАР №6403683 від 13.01.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Маріянчуком Владиславом Степановичем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з порушенням вимог КУпАП, адже ним не було надано жодних підтверджуючих доказів, які б зафіксували правопорушення в повній мірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9 "д" ПДР водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

В силу п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У відповідності до ч.ч.1-2 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Таким чином, за приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.2 ст.122 покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Керуючись ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даючи правову оцінку доводам апеляційної скарги щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує наступне.

На підтвердження обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП Департаментом патрульної поліції долучено до матеріалів справи DVD диск з відеозаписом обставин вчинення правопорушення (а.с, 29).

Дослідивши даний доказ, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, що на зазначеному відеозаписі не зафіксовано факт саме користування позивачем засобами зв`язку під час руху транспортного засобу. Більше того, після оголошення інспектором причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 заперечив ту обставину, що він користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи відсутність будь-яких інших доказів, які б підтверджували порушення позивачем вимог п. 2.9 "д" ПДР та зважаючи на не визнання позивачем вчинення даного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що відповідачем притягнуто ОСОБА_1 адміністративної відповідальності з порушенням вимог КУпАП, оскільки ним не було надано належних доказів, які б в повній мірі зафіксували факт вчинення правопорушення.

Зважаючи, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 07 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.