Справа № 460/49946/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2023 року м. РівнеСправа №460/49946/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

Головне управління ДПС у Рівненській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області, позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , відповідач), у якому просить стягнути з відповідача податковий борг на загальну суму 75198,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 07.11.2022 за ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом рахується податковий борг на загальну суму 75198,17 грн (58426,87 грн земельний податок; 16771,30 грн податок на доходи фізичних осіб), який у добровільному порядку не сплачений.

Ухвалою від 13.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала надіслана рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_1 , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Проте поштове відправлення повернулося до суду без вручення адресату із зазначенням причин його невручення: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань..

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Частиною першою статті 131 КАС України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, в розумінні статей 124, 131 та 251 КАС України ухвала від 13.12.2022 вважається врученою відповідачу та, як наслідок, відповідач належним чином повідомлена про розгляд даної справи судом.

У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав. Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

За даними ГУ ДПС у Рівненській області станом на 07.11.2022 за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг на загальну суму 75198,17 грн, а саме: 58426,87 грн - земельний податок; 16771,30 грн - податок на доходи фізичних осіб.

Заборгованість із земельного податку на суму 58426,87 грн виникла на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Ф":

від 17.07.2017 №5, яким відповідачу визначено грошове зобов`язання за 2017 рік на суму 12239,63 грн;

від 30.06.2018 №3914-1301-1716, яким відповідачу визначено грошове зобов`язання за 2018 рік на суму 11546,81 грн;

від 26.02.2019 №44918-5013-1716, яким відповідачу визначено грошове зобов`язання за 2019 рік на суму 11546,81 грн;

від 18.02.2020 №5402-5005-1716, яким відповідачу визначено грошове зобов`язання за 2020 рік на суму 11546,81 грн;

від 13.03.2021 №64713-2405-1716, яким відповідачу визначено грошове зобов`язання за 2021 рік на суму 11546,81 грн.

Податковий борг з податку на доходи фізичних осіб на суму 16771,30 грн виник на підставі залишку пені, нарахованої на борг минулих років.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Рівненській області для ФОП ОСОБА_1 було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 21.07.2020 №61695-50 на суму 80518,47 грн.

Відповідачем добровільно не сплачено суму податкового боргу, що зумовило звернення контролюючого органу до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 9 Податкового кодексу України (далі ПК України) та статтею 65 Бюджетного кодексу України визначено, що податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних податків і зборів, який справляється на всій території України та закріплюється за бюджетами місцевого самоврядування.

Відповідно до пп.14.1.72 п.14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

В силу вимог статей 10, 265-266 ПК України земельний податок є складовою частиною податку на майно, який належить до місцевих податків та зборів і встановлюється місцевими радами.

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 ПК України визначає функції податкового органу, до яких, зокрема, відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

За змістом п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пп. «а» пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України).

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Суд встановив, що всі вищевказані податкові повідомлення-рішення, які слугували підставою для звернення податкового органу до суду з цим позовом, надсилалися платнику податків рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням на адресу: АДРЕСА_2 .

Поштові відправлення поверталися до податкового органу без вручення адресату із зазначенням причин їх невручення: "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

Згідно з пунктом 70.1 статті 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

За приписами підпункту 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.

До Державного реєстру вносяться відомості про державну реєстрацію, реєстрацію та взяття на облік фізичних осіб - підприємців і осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. Такі відомості включають, зокрема, місце провадження діяльності, телефони та іншу додаткову інформацію для зв`язку з фізичною особою - підприємцем чи особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність (пп.70.2.4 п.70.2 ст.70 ПК України).

Пунктом 70.5 статті 70 ПК України передбачено, що фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування.

Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу.

Відповідно до пункту 70.6 статті 70 ПК України органи державної реєстрації актів цивільного стану, органи, що здійснюють реєстрацію фізичних осіб, зобов`язані подавати відповідним контролюючим органам інформацію щодо зміни даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця.

Порядок подання такої інформації та взаємодії суб`єктів інформаційних відносин визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 70.6 статті 70 ПК України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.12.2011 №1386, якою затвердив Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів (далі Порядок №1386), який визначає механізм подання відповідно до Податкового кодексу України та Закону України "Про інформацію" суб`єктами інформаційних відносин контролюючим органам інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів (п.1).

Згідно з пп.2 п.5 Порядку №1386 Мін`юст та ДМС подають щомісяця до 10 числа (у разі наявності технічної можливості - щоденно) ДПС інформацію про внесення до відповідних реєстрів або зміну даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дату і місце народження, місце проживання, громадянство, серію та номер свідоцтва про народження, паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ), у тому числі: ДМС про:

реєстраційні дії щодо декларування та реєстрації місця проживання/перебування фізичної особи із зазначенням прізвища, імені, по батькові (за наявності), дати і місця народження, місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт, вулиця, номер будинку (корпусу) і квартири (до і після реєстрації), серії (за наявності) та номера паспорта, свідоцтва про народження або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ;

обмін та видачу у разі втрати (викрадення) паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, із зазначенням прізвища, імені, по батькові (за наявності), дати та місця народження (до і після зміни), а також місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт), серії (за наявності) та номера паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ (до і після обміну).

Інформація, що надійшла до контролюючих органів, вноситься до інформаційних баз даних ДПС, обробляється та використовується з урахуванням вимог Законів України Про захист персональних даних, Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах, передбачених для інформації з обмеженим доступом (п.10 Порядку №1386).

За змістом відомостей з інформаційних баз даних ДПС реєстраційні дані позивача як платника податків зазначені за основним місцем обліку: АДРЕСА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_3 .

Водночас, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Дата державної реєстрації ФОП: 15.09.1992. Підприємницька діяльність на час ухвалення судового рішення не припинена.

Відповідно до пп.5 п.4 ст.9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу підприємця: місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Більше того, така ж адреса зазначена позивачем в податковій вимозі форми "Ф" від 21.07.2020 №61695-50, яка була надіслана податковим органом засобами поштового зв`язку 21.07.2020 та згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення була отримана відповідачем 24.07.2020.

Викладене свідчить про те, що відповідач повідомив податковий орган про його місце проживання/знаходження за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент формування податкових повідомлень-рішень від 17.07.2017, від 30.06.2018, від 26.02.2019, від 18.02.2020, від 13.03.2021 податковий орган володів достовірною інформацією про зареєстроване місце проживання/знаходження ФОП ОСОБА_1 за вказаною адресою, яка в силу вимог ПК України є податковою адресою такого платника податків.

Проте, такі податкові повідомлення-рішення надсилалися за адресою: АДРЕСА_2 .

Верховний Суд у постанові від 04.06.2020 у справі №826/11455/15 дійшов висновку про те, що не виконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення. Такий правовий наслідок висновується з норми п. 42.2 ст.42 ПК України. Однак, цей наслідок не може бути поширений на випадок, коли контролюючий орган володіє достовірною інформацією про зміну платником місця проживання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначена податковим органом адреса: АДРЕСА_2 , не може вважатися податковою адресою в розумінні положень статті 45 ПК України.

Оскільки податкові повідомлення-рішення від 17.07.2017 №5, від 30.06.2018 №3914-1301-1716, від 26.02.2019 №44918-5013-1716, від 18.02.2020 №5402-5005-1716, від 13.03.2021 №64713-2405-1716 надіслані податковим органом відповідачу не у відповідності до вимог пункту 42.2 статті 42 ПК України, то такі рішення податкового органу не можуть вважатися врученими відповідачу належним чином, а податкове зобов`язання, визначене такими рішеннями на суму 58426,87 грн, що є предметом судового розгляду в цій судовій справі, не може вважатися узгодженим та, як наслідок, не набуло статусу податкового боргу в розумінні положень пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, нарахованої на борг минулих років з податку на доходи фізичних осіб, суд зазначає таке.

За змістом п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

Згідно з пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

При цьому, пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадках закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків (пп.129.9.1 п.129.9 ст.129 ПК України).

Пункт 129.9 включено до статті 129 ПК України згідно із Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві від 16.01.2020 №466-IX, який набрав чинності 23.05.2020.

Як встановлено судом з матеріалів справи, за даними ГУ ДПС у Рівненській області за відповідачем обліковується пеня на загальну суму 16771,30 грн, яку нараховано податковим органом:

31.03.2020 в сумі 16605,29 грн на узгоджене грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 03.02.2012 №;

31.03.2020 в сумі 166,01 грн на узгоджене грошове зобов`язання, самостійно визначене відповідачем у податковій декларації про майновий стан і доходи за реєстраційним № від 17.07.2013.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що означена пеня в загальній сумі 16771,30 грн нарахована на борг минулих років та не може бути стягнутою з відповідача, оскільки в силу вимог пп.129.9.1 п.129.9 ст.129 ПК України підлягає анулюванню, адже з урахуванням вимог ПК України нарахована поза межами 1095 днів, що настає за днем виникнення у податкового органу права на її нарахування.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною третьою статті 5 КАС України передбачено, що до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (ч.4 ст.5 КАС України).

Враховуючи те, що податкове зобов`язання відповідача зі сплати земельного податку в сумі 58426,87 грн не набуло статусу податкового боргу, а пеня, яка нарахована на борг минулих років з податку на доходи фізичних осіб, в загальній сумі 16771,30 грн підлягає анулюванню, то пред`явлення податковим органом позову про стягнення таких зобов`язань є необґрунтованим та передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Підстави для застосування ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 8, м. Рівне, Рівненська обл., 33023. ЄДРПОУ/РНОКПП ВП 44070166)

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складений 24 травня 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко