Справа № 520/8257/22
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 травня 2023 року Справа № 520/8257/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків,61052, ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат, Шеліпова Юлія Анатоліївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області № 490 від 13.09.2022 року, в частині застосування до начальника сектору кадрового забезпечення Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Поданий адміністративний позов відповідає вимогам ст.ст.160, 161, 172 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваний п. 5 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області № 490 від 13.09.2022 року, в частині застосування до начальника сектору кадрового забезпечення Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани є протиправними та такими, що підлягає скасуванню в судовому порядку, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, зроблені в ньому висновки на думку позивача є хибними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, порушує права позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п. 1 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 26.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно зі змістом якої відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Управлінням режиму та технічного захисту інформації ГУНП в Харківській області (надалі за текстом УРТЗІ) 20.07.2022 за допомогою інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України (далі система «Аркан») здійснено перевірку порядку виїзду за кордон у приватних справах поліцейських Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області (надалі за текстом - ХРУП № 2), які мають допуск та доступ до державної таємниці

За результатами перевірки 121 працівника ХРУП № 2 (лист ХРУП № 2 від 12.07.2022 №67/807) встановлено 5 поліцейських ХРУП № 2, які в період дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, перебували, виїжджали або перебувають за кордоном у службових відрядженнях та у приватних справах (доповідна записка начальника УРТЗІ Скідченка О.В. від 21.07.2022 №13/727), а саме: капітани поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та старші лейтенанти поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Крім того пунктами 116, 692, 696 Порядку № 939 визначено порядок виїзду за кордон у службові відрядження або у приватних справах особами, які мають допуск та доступ до державної таємниці.

Такі особи перед виїздом до іноземної держави зобов`язані письмово повідомити про це посадовій особі, яка надала їм доступ до державної таємниці, РСО за місцем зберігання їх карток обліку за формою згідно з додатком 6, а також пройти інструктаж з питань охорони державної таємниці в РСО.

В ході службового розслідування, проведеного в частині, що стосується старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу ХРУП № 2 капітана поліції Вишнякової Ю.А. встановлено, що відповідно до наказу ГУНП від 04.02.2022 № 68о/с їй надано частину щорічної чергової відпустки за 2021 рік з 21.02.2022 до 12.03.2022 з виїздом до ОСОБА_7 .

Разом з тим встановлено, що капітан поліції ОСОБА_3 здійснила виїзд з території України 22.02.2022 о 21.34, перетнувши ділянку кордону у пункті Бориспіль D, а повернулась до України лише 03.06.2022 о 01.11, перетнувши ділянку кордону у пункті Рава-Руська (доповідна записка начальника УРТЗІ Скідченка О.В. від 21.07.2022 № 13/727). Таким чином, в діях капітана поліції ОСОБА_3 встановлено порушення вимог пункту 696 Порядку № 939 у частині надання недостовірних відомостей про терміни її перебування за кордоном, оскільки у власноручно складеному нею повідомленні особи, якій надано допуск до державної таємниці, у зв`язку з виїздом до іноземної країни у приватних справах (порядковий номер 7), зазначено про намір її виїзду до іноземної країни у приватних справах з 23.02.2022 по 05.03.2022.

Водночас, капітана поліції ОСОБА_3 відповідно до наказу ГУНП від 24.02.2022 № 125 о/с, було відкликано з відпустки, проте повернулась вона до України лише 03.06.2022. Опитана з цього приводу старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу ХРУП №2 капітан поліції ОСОБА_3 у письмовому поясненні зазначила, що 23.02.2022 о 02.00 вона спільно із малолітнім сином ОСОБА_8 , із аеропорту ОСОБА_9 здійснила виліт у напрямку Шрі-Ланки. Зворотній рейс було заплановано на 05.03.2022, проте польоти до України було скасовано у зв`язку із введенням воєнного стану. Тому літаком вона вирушила до Стамбулу, звідти до Литви та в подальшому 11.03.2022 - до Німеччини, де вже перебувала її мати. Під час перебування у Німеччині вона займалась оформленням документів для законного перебування її малолітньої дитини у Німеччині. Після оформлення усіх необхідних документів вона повернулась до України та 03.06.2022 приступила до служби.

Опитаний начальник СКЗ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_1 у своєму письмовому поясненні зазначив, що починаючи з 24.02.2022 працівниками СКЗ ХРУП № 2 за командою начальника УКЗ ГУНП до УКЗ щоденно направлялись стройові записки по особовому складу ХРУП № 2 за встановленою формою, у тому числі з інформацією про відсутніх на службі.

До СКЗ ХРУП № 2 керівниками служб надавались стройові записки з кількістю особового складу, який перебуває на службі, відпочинку та інше. Працівники, які були незаконно відсутні на службі, подавались із зазначенням конкретних прізвищ. Співробітниками УГІ ГУНП, які на початок військового стану, перебували у ХРУП № 2, проводились службові розслідування за такими фактами. За результатами службових розслідувань відсутні на службі без поважних причин поліцейські були звільнені з НПУ.

На початок військового стану на території України, а саме 24.02.2022 старший слідчий СВ ХРУП № 2 капітан поліції Вишнякова Ю.А. відповідно до наказу ГУНП від 04.02.2022 №68о/с перебувала у щорічній відпустці за 2021 рік з 21.02.2022 по 12.03.2022 з виїздом до Шрі-Ланки.

Наказом ГУНП від 24.02.2022 №125о/c весь особовий склад, який на той момент перебував у відпустках, був відкликаний з відпусток, про що капітана поліції ОСОБА_3 було попереджено засобами мобільного зв`язку безпосередньо на телефон останньої.

Капітан поліції ОСОБА_3 до ХРУП № 2 не прибула та до виконання службових обов`язків не приступила, пояснюючи даний факт неможливістю швидко прибути до України, оскільки вона перебуває за кордоном.

Відповідно до наказу НПУ від 10.03.2022 № 190 поліцейським, які перебувають поза місцем несення служби, необхідно було прибути до найближчого органу поліції України для реєстрації та постановки на облік. 10.03.2022 або наступного дня начальником ХРУП № 2 полковником поліції ОСОБА_10 за допомогою месенджеру «WhatsApp» був здійснений телефонний дзвінок капітану поліції ОСОБА_3 . В ході бесіди останній було роз`яснено вимоги наказу НПУ від 10.03.2022 № 190. Проте, остання не прибула за місцем несення служби до ХРУП № 2 та відомостей, щодо постановки її на облік до жодного підрозділу поліції на території України не надходило. За даним фактом ним усно було проінформовано керівництво ХРУП № 2

В період з 12.03.2022 до 06.04.2022 на виконання вказівки відділу комплектування УКЗ ГУНП капітан поліції ОСОБА_3 подавалась у щоденних стройових записках, як така, що перебуває у відпустці. Весь цей час капітан поліції ОСОБА_3 повідомляла про нібито хворобу її дитини, проте будь-яких лікарняних з цього приводу до СКЗ ХРУП № 2 не надала, про що було повідомлено начальника ХРУП № 2 полковника поліції ОСОБА_10 ..

Починаючи з 06.04.2022 в щоденних стройових записках, які направлялись до УКЗ ГУНП, капітан поліції ОСОБА_3 значилась, як незаконно відсутня на службі без поважних причин, що свідчить про постійну доповідь керівництву УКЗ ГУНП про вищевказаний факт. Відомості про відсутність на службі капітана поліції ОСОБА_3 без поважних причин також надавались до Харківського управління ДВБ НПУ в щоденних стройових записках та неодноразово обговорювалось зі співробітниками УГІ ГУНП, які на той час базувались на території ХРУП № 2, та проводили службові розслідування за фактами відсутності на службі поліцейських ХРУП № 2.

Незважаючи на вжиті заходи, капітан поліції ОСОБА_3 прибула на службу до ХРУП № 2 лише 03.06.2022, про що також було зазначено у стройових записках, які направлялись до УКЗ ГУНП. Враховуючи вищевикладене, йому невідомо чому службове розслідування за даним фактом не було призначено, оскільки керівництво УКЗ ГУНП неодноразово отримувало відомості про відсутність на службі без поважних причин капітана поліції ОСОБА_3 ..

У ході службового розслідування пояснення начальника СКЗ ХРУП № 2 підполковника поліції ОСОБА_1 у частині доповіді про безпідставну відсутність на службі капітана поліції ОСОБА_3 спростована.

Також встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 порушив вимоги частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, а саме не сприяв проведенню службового розслідування та надав неправдиві пояснення, намагаючись ухилитись від відповідальності, що є перешкоджанням проведенню службового розслідування. Так, згідно наданих пояснень підполковника поліції ОСОБА_1 , сектором кадрового забезпечення ніби-то надавалась інформація до УКЗ, УГІ та УВБ про відсутність на службі без поважних причин капітана поліції ОСОБА_3 , що спростовується поясненнями підполковника поліції ОСОБА_11 , підполковника поліції ОСОБА_12 , капітана поліції ОСОБА_13 , та відповіді на запит ХУ ДВБ НПУ від 29.08.2022 № 837/42-20/01-2022.

Зазначене свідчить про вчинення підполковником поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні: п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині не сприяння керівникам в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійного виконання своїх службових обов`язків; п. 2 ч. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, у частині непрофесійного виконання своїх службових обов`язків, діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Наказом ГУНП в Харківській області від 13.09.2022 №490 до начальника СКЗ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог та доводам відповідача, суд виходить з таких норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини у цій справі врегульовані Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 № 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 № 1355/32807 (надалі - Порядок № 893).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом (частина 1 статті 24 Закон № 580-VIII).

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII. особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського, з-поміж іншого, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції (п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Відповідно до вимог абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі Правил етичної поведінки) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1 ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за п. 5 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області № 490 від 13.09.2022 року, в частині застосування до начальника сектору кадрового забезпечення Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Вказане є неприпустимим також зважаючи на введення на території України воєнного стану з 24.02.2022, у результаті чого позивач як співробітник поліції зобов`язаний виконувати як свої безпосередні функціональні обов`язки, так і завдання, пов`язані із захистом територіальної цілісності України.

Вказане свідчить, що позивач як співробітник поліції своєю поведінкою дискредитує звання рядового і начальницького складу органів Національної поліції.

Дискредитація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15, у якій суд зазначив, що поняття "дискредитація" перебуває у тісному зв`язку із поняттям "дотримання морально-етичних норм" та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби. Дискредитація звання рядового та начальницького складу є окремою підставою для звільнення, яке не пов`язано із вчиненням правопорушення та набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно п.24 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно ч.2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно пунктів 1, 2, 4, 5, 8, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до пункт 1.1 Розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 лютого 2012 року №155 "Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України", кожен громадянин України, який вступає на службу до органів внутрішніх справ, добровільно покладає на себе обов`язок служіння Українському народові й захисту свободи, демократії, законності та правопорядку.

Пунктом 2.2 Розділу ІІІ вищевказаного Наказу передбачено, що професійний обов`язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Відповідно до п. 3.2 - 3.3 Розділу ІІІ Наказу, службова діяльність працівника органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до такого морального принципу як лояльність, що передбачає вірність державі, повагу і коректне ставлення до державних та громадських інститутів, державних службовців.

Працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання справа честі і обов`язку кожного працівника органів внутрішніх справ.

Пунктом 4.1 Розділу ІІІ Наказу встановлено, що працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов`язання, а саме: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності, виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи.

Згідно ч. 3 пункту 7.8 Розділу ІІІ Наказу, працівник, який порушує принципи і норми професійної етики, втрачає добре ім`я і честь, дискредитує органи внутрішніх справ.

Суд звертає увагу, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Крім того з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 по справі №815/4478/16.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 по справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява № 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі "Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії" (заява № 63235/00).

Згідно із частиною 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (пункти 1, 2 4, 6 та 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини першої - третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Отже, в разі протиправних діянь та вчинення дисциплінарного проступку, поліцейський несе дисциплінарну відповідальність у вигляді стягнення, вид якого визначається в залежності від характеру вини та скоєного проступку. При цьому, характер вини та ступень тяжкості дисциплінарного проступку (неналежне виконання посадових обов`язків, вчинення дій або бездіяльності під час несення служби, що підривають авторитет поліції, тощо) визначається під час проведення у відношенні поліцейського службового розслідування, в результаті чого і обирається вид дисциплінарного стягнення, який застосовується до винної особи.

Суд звертає увагу на те, що Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, начальникові ГУ НП у Харківській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Аналогічна позиція про застосування норм права у схожих правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 у справі № 807/754/17, яка також враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Крім того, необхідно зазначити, що суттєвою обставиною, за якої застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани є той факт, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на теперішній час, тобто той стан, коли з 24.02.2022 на співробітників поліції покладено виконання к своїх функціональних обов`язків, так і додаткових повноважень і завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України. В той час, дисциплінарний проступок у вигляді порушення службової дисципліни вчинено позивачем в період дії на території України воєнного стану.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягала у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, який свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Таким чином, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування складений у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану в Україні. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.

Зважаючи, що службовим розслідуванням підтверджено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог Конституції України, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України "Про Національну поліцію", а також Правил етичної поведінки поліцейських, чим підірвано авторитет Національної поліції України, чим порушено службову дисципліну, що виразилось у тому, що позивач скривав безпідставну відсутність на службі капітана поліції ОСОБА_3 , що є несумісними із проходженням служби в органах поліції, обставин, що пом`якшують відповідальність, не встановлено як в ходів службового розслідування так і в ході розгляду даної справи, окрім того в ході службового розслідування з боку позивача надані пояснення, які не відповідають дійсності та суперечать поясненням інших опитаних та змісту наявної інформації про знаходження на службі особового складу.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що п. 5 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області № 490 від 13.09.2022 року, в частині застосування до начальника сектору кадрового забезпечення Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани є правомірним.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків,61052, ) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 22.05.2023.

Суддя Супрун Ю.О.