Справа № 380/4335/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4335/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

23 травня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просить суд:

- скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про відмову у призначенні пенсії за віком від 22.12.2021 № 56;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 20.12.2021.

Ухвалою 03.04.2023 суддя відкрив спрощене провадження в адміністративній справі.

Позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, у якому вказує, що рішення відділу з питань призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві № 56 від 22.12.2021 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком було доставлено за місцем його реєстрації засобами поштового зв`язку (дата, яка зазначена на конверті 23.01.2022), яке ОСОБА_1 не отримував, оскільки там не проживає. Його передали батькам позивача після того, як позивач 07.02.2022 змушений був повернутися до місця своєї роботи у Польщу, оскільки його відпустка закінчувалася відповідно до контракту, який укладався на період з 30.11.2021 по 19.11.2024. Тому про заяву про підтвердження пільгового стажу та результати її розгляду йому не було відомо, що стало підставою пропуску строку позовної давності встановленого ст. 122 КАС України. Отже, рішення відділу з питань призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві № 56 від 22.12.2021 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком позивач не отримував, оскільки поїхав за кордон і зможе повернутися в Україну лише після закінчення строку дії трудового контракту, на підставі якого працює в Республіці Польща, а договір про правову допомогу з адвокатом Цап А.Р., укладено лише 28.02.2023, тому просимо суд поновити строк позовної давності та визнати причини пропуску строку поважними.

Також просить суд врахувати ті обставини, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжується, що також є причиною несвоєчасного звернення до суду з даним позовом, оскільки після його повернення в Україну, позивач не зможе повернутися назад до Польщі.

Представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування клопотання зазначає, що про результат розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.12.2021 щодо підтвердження стажу роботи позивача повідомлено листом від 20.04.2022 за № 1300-5903-8/31858, до якого долучено рішення Комісії. Вищезазначений лист надіслано на адресу ОСОБА_1 , яку позивач вказав у заяві про підтвердження стажу роботи. Про наявність іншої адреси ОСОБА_1 органи Пенсійного фонду не повідомив. Крім цього, позивач звертався до органу Пенсійного фонду із питанням щодо проведення доплати до страхового стажу за неповні місяці, за результатом якого було здійснено доплату у розмірі 260,00 грн. Тобто, наведені вище обставини свідчать про те, що позивач, з урахуванням рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вчиняв відповідні дії щодо підтвердження пільгового стажу та щодо проведення доплати до страхового стажу за неповні місяці. Посилання позивача на введення воєнного стану як на підставу пропуску звернення із позовом до суду є необгрунтованим та безпідставним, адже чинним законодавством передбачено альтернативні можливості звернення до органів Пенсійного фонду із питання пенсійного забезпечення, зокрема, через вебпортал Пенсійного фонду України, де позивач мав можливість подати запит (після реєстрації) та отримати інформацію щодо результату розгляду його заяви та наданих ним документів.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 звернувся до сервісного центру Головного управління із заявою від 20.12.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до пункту першого частини другої статті 114 Закону № 1058 та долучив пакет документів.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.12.2021 та з урахуванням наданих позивачем документів, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, за принципом екстериторіальності, прийняло рішення № 56 від 22.12.2021 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи за списком № 1 та необхідного страхового стажу.

Згідно з рішенням від 22.12.2021 № 56 та з урахуванням долучених документів, страховий стаж позивача становить 23 роки 5 місяців 8 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту першого частини другої статті 114 Закону №1058. Пільговий стаж за списком № 1 відсутній. Рішення Комісії щодо підтвердження пільгового стажу в разі ліквідації підприємства не надано.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Загальне правило щодо необхідності вчинення особою активних дій з метою призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший чи з`ясування видів та розміру складових, які враховані при розрахунку пенсії шляхом подання відповідних заяв визначено Законом № 1058-IV (зокрема, статті 44, 45) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, згідно з статтями 42, 44, 45 Закону № 1058-IV призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється територіальним органом ПФУ за заявою особи, яка має право на призначення, перерахунок, перехід з одного виду пенсії на інший чи поновлення відповідної пенсії.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Згідно з позовною заявою, позивач просить скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про відмову у призначенні пенсії за віком від 22.12.2021 № 56.

Суд встановив, що спірне рішення скероване Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за адресою реєстрації позивача вул. Шевченка,185, с. Йосиповичі, 82445.

При цьому позивач вказує, що оскільки за вказаною адресою не проживає, то лист зі спірним рішенням вручений батькам. ОСОБА_1 спірне рішення не отримував, оскільки 07.02.2022 змушений був повернутись до місця своєї роботи у Польщу.

Отже, позивач не заперечує сам факт отримання спірного рішення, однак вказує, що поштове відправлення було отримано не ним особисто, а його батьками.

Відповідно до пункту 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Оформлення цих поштових операцій визначено у пункті 105 Правил, яким передбачено, що для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред`явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. У разі одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, адресованих до запитання, на абонементну скриньку або за місцем роботи, а також коли адреса, зазначена на поштовому відправленні, поштовому переказі, не відповідає адресі місця реєстрації одержувача, крім даних про документ, що посвідчує особу, зазначається також адреса, за якою фактично проживає одержувач.

Таким чином, отримання поштового відправлення повнолітнім членом сім`ї адресата вважається належним врученням такого поштового відправлення.

Отже, такі причини не можна вважати поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Суд критично ставиться до доводів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду та неможливості захисту своїх законних прав і інтересів через перебування за кордоном, оскільки позивач був обізнаний про наявність спірного рішення та міг вчиняти дії з метою його скасування та відновлення своїх прав.

Також суд звертає увагу, що позивачем на підтвердження пояснень додано до матеріалів справи копію лицьової сторінки даних паспорту громадянина України для виїзду за кордон та копію сторінки з відміткою про перетин кордону 06.02.2022.

З наданої ксерокопії закордонного паспорту громадянина України (копії сторінки з відміткою про перетин кордону 06.02.2022) не можливо встановити його належність саме позивачу.

Отже, позивач не надав суду копій сторінок закордонного паспорту з відмітками Державної прикордонної служби України про дати перетину державного кордону, які б підтверджували період його відсутності на території України.

Водночас суд вказує, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При цьому, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, остання підписана та подана до суду адвокатом Цап Альоною Романівною, якою на підтвердження повноважень на підписання цієї позовної заяви додано до позову ордер про надання правничої (правової допомоги) Кузіву М.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 28.02.2023 № 28/02/23.

Дані обставини вказують на необґрунтованість зазначених підстав поважності пропуску строку звернення до суду та підтверджують, що позивач міг вчиняти певні дії для укладення договору з адвокатом з метою захисту своїх прав, однак з адміністративним позовом останній вчасно не звернувся.

Жодних інших обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Так, суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 240/12017/19 щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, викладеним у постанові від 31.03.2021.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналізуючи наведені вище правові норми та оцінюючи встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовна заява подана поза межами строку звернення до адміністративного суду, і позивачем не доведено обставин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно з пунктом 8 частини 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, та те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, жодних причин, які об`єктивно ускладнювали або унеможливлювали реалізацію прав позивача у встановлений строк, позивачем не наведено і таких судом не знайдено, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 9, 44, 122, 123,183, 240, 248 КАС України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 23.05.2023.

Суддя Кедик М.В.