Справа № 420/12854/22
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/12854/22
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 березня 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеса про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2022р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 , ВЧ НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеса, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 , оформлене протоколом №9 від 30.09.2019р., та наказ командира ВЧ НОМЕР_1 №592 від 31.10.2019р. в частині зняття ОСОБА_1 , з квартирного обліку ВЧ НОМЕР_1 складом сім`ї з двох осіб, ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 , 2003р.н.;

- зобов`язати житлову комісію ВЧ НОМЕР_1 , поновити ОСОБА_1 , на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, складом сім`ї з двох осіб ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 , 2003р.н., у загальній та у пільговій чергах на отримання житлових приміщень згідно раніше прийнятих житловою комісією ВЧ НОМЕР_1 рішень про зарахування на квартирний облік. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у період з 1.08.1990р. по 30.08.2019р. він проходив військову службу за контрактом в ЗСУ. На час звільнення з військової служби - 30.08.2019р. він перебував у ВЧ НОМЕР_1 на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов складом сім`ї з 2 осіб у загальній черзі з 3.04.2000р. та у першочерговій з 10.12.2015р..

Позивач звернув увагу на те, що згідно довідки про забезпечення житлом від 27.11.2019р. за №489, виданої Квартирно-експлуатаційним відділом м.Одеса, за час проходження ним служби у Одеському гарнізоні військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 житло не отримував.

В подальшому, у травні 2022р. позивачу стало відомо про те, що рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом від 30.09.2019р. за №9, його виключено з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї 2 особи.

На підставі вказаного рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом від 30.09.2019р. за №9, командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 31.10.2019р. за №592, яким позивача знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 .

Позивач вважає вказане рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 30.09.2019р. за №9, та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2019р. за №592, в частині виключення позивача з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї 2 осіб, являються незаконними та такими, що порушують конституційні права його сім`ї на житло, у зв`язку із чим підлягають скасуванню, а позивач з вказаним складом сім`ї має бути поновлений на квартирному обліку.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3 березня 2023р. адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 оформлене протоколом від 30.09.2019р. №9 та наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.10.2019р. №592 в частині зняття ОСОБА_1 , з квартирного обліку ВЧ НОМЕР_1 складом сім`ї з двох осіб, ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 , 2003р.н..

Зобов`язано житлову комісію ВЧ НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 , на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житловим умовам, складом сім`ї з двох осіб - ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 , 2003р.н.,, у загальній та у пільговій чергах на отримання житлових приміщень згідно раніше прийнятих житловою комісією ВЧ НОМЕР_1 рішень про зарахування на квартирний облік.

В апеляційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, відповідачі приймаючи спірні рішення діяли протиправно та в супереч нормам законодавства, чим порушили права позивача, а тому наявні усі законні підстави для задоволення позовних вимог. При цьому, суд першої інстанції вважав, що існує вичерпний перелік підстав, при яких військовослужбовці мають право залишатися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при звільненні з військової служби. Крім того, згідно з чинним законодавством звільнення з військової служби в запас не є підставою для зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку у військовій частині.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що у період з 1.08.1990р. по 30.08.2019р. ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в Збройних Силах України.

Також, з матеріалів справи встановлено, що з 13.11.1999р. позивач одружений з ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №3 від 14.04.2000р. капітана ОСОБА_1 , поставлено на квартирний облік з 3.04.2000р. складом сім`ї 2 особи (він та дружина).

Згідно свідоцтва про народження від 20.01.2004р. у позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька, ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №3 від 20.05.2005р. в квартирну справу майора ОСОБА_1 внесені зміни, у зв`язку з народженням дитини, з 2 осіб на 3 особи (він, дружина, донька - 2003р.н.).

Згідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №4 від 22.04.2016р. майора ОСОБА_1 , складом сім`ї 3 особи з 10.12.2015р. поставлено в пільгову чергу для першочергового отримання житла. Підстава: Учасник бойових дій, посвідчення Серія НОМЕР_2 від 10.12.2015р..

Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №10 від 15.09.2016р. внесено зміни в квартирну справу майора ОСОБА_1 , з 3 осіб на 2 особи (він, донька ОСОБА_4 , 2003р.н.), дружину майора ОСОБА_1 ОСОБА_5 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 знято. Підстава: Договір дарування квартири НАО 51.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2019р. за №190 майора ОСОБА_1 - старшого інженера служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини військової частини НОМЕР_1 звільнено у запас за статтею 26 частини 5 пункту 2 підпункту «к» ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження контракту) та з 30.08.2019р. виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

При цьому, з Наказу №190 від 30.08.2019р. вбачається, що вислуга років станом на 30.08.2019р. складає: календарна - 29 років 04 місяці, пільгова 04 місяці.

30.09.2019р. відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №9 від 30.09.2019р. виключено з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 , складом сім`ї 2 (дві) особи (він, донька - ОСОБА_4 , 2003р.н.). Підстава: Наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 16 серпня 2019р. за №399, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30 серпня 2019р. за №190.

30.10.2019р. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №592 «Про зняття з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання у зв`язку з переведенням до іншого місця служби та звільнених з військової служби» майора ОСОБА_1 виключено з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із закінченням строку контракту відповідно до розділу VI Наказу Міністра оборони України від 31 липня 2018р. за №380, ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройних Сил України, звільненого у запас за статтею 26 частини 5 пункту 2 підпункту «к» складом сім`ї 2 (дві) особи. Підстава: наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 16 серпня 2019р. №399, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30 серпня 2019р. №190, протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2019р. за №9.

Позивач вважає, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 30.09.2019р. №9 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2019р. за №592 в частині зняття його з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї з двох осіб, ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 , 2003р.н., протиправними.

При цьому, судовою колегією встановлено, що відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» за 69/2022 від 24.02.2022р., з 24.02.2022р. ОСОБА_1 призваний на військову службу у ЗСУ та по теперішній час проходить службу та є начальником служби ракетно-артилерійського озброєння в ВЧ НОМЕР_1 .

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень відповідачами, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

За правилами ч.1 ст.12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. за №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII), держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

21.04.2022р. прийнято ЗУ «Про дерадянізацію законодавства України» за №2215-IX яким найменування Житлового кодексу Української РСР змінено на Житловий кодекс України.

Так, згідно ст.37 ЖК України, облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов передбачений і приписами ст.38 ЖК України.

Відповідно до ст.40 ЖК України (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Вказаний перелік випадків для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов є вичерпний.

Постановою КМУ від 3.08.2006р. за №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (надалі - Порядок №1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Вказаним Порядком визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

У відповідності до п.22 та п.23 Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

Положеннями п.24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

За правилами п.29-31 Порядку №1081, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

У відповідності до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 3.08.2006р. за №1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013р. за №450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015р. за №728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018р. №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (надалі - Інструкція).

Так, положення Інструкції визначають зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Згідно з п.1 розділу VІ Інструкції, житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог ст.12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом та звільнений зі служби в запас за п.п.«к» п.2 ч.5 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду).

При цьому, календарна вислуга років позивача становить 29 років 04 місяці.

Приписами п.21 розділу VІ Інструкції визначено, що зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі:

- поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Аналізуючи та враховуючи усе вищевказане, судова колегія вважає, що наявності підстав зняття військовослужбовця з обліку, визначених п.21 розділу VІ Інструкції, в даному випадку відсутні.

При цьому, у відповідності до п.3 ст.12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за №2011-XII, військовослужбовцям, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 або продовжили військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», жилі приміщення надаються позачергово за рахунок військових формувань за місцем проходження військової служби. При цьому для військовослужбовців, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 зазначеного Закону, до часу перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зараховується час перебування на такому обліку за місцем проживання до прийняття на військову службу за контрактом.

Згідно з ч.4 ст.20 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. за №2232-XII, громадяни України, які не досягли граничного віку перебування в запасі, у разі настання особливого періоду можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на строк військової служби в календарному обчисленні, встановлений ч.3 статті 23 цього Закону.

Відповідно до ч.10 ст.23 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» за №2232-XII для потреб Збройних Сил України та інших військових формувань (крім Служби зовнішньої розвідки України) військовослужбовцям військової служби за контрактом з числа громадян України, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (крім розумових, сенсорних, психологічних вад, розладів психіки, поведінки та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України та іншими центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями), за їх зверненням може бути продовжено військову службу до закінчення строку контракту з можливістю укладення нового контракту, але не більше ніж до досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Апеляційний суд враховує те, що позивач проходив військову службу за контрактом та його звільнено в запас за закінченням строку дії такого контракту та те, що з 24.02.2022р. позивача призвано на військову службу у ЗСУ.

Приписами п.9 ст.12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, існує вичерпний перелік підстав, при яких військовослужбовці мають право залишатися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при звільненні з військової служби. Крім того, згідно з чинним законодавством звільнення з військової служби в запас не є підставою для зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку у військовій частині.

Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки відповідачами в супереч норм законодавства прийнято оскаржувані рішення, чим порушено права позивача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010р., заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 березня 2023р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

Т.М. Танасогло