Справа № 200/17102/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Справа№200/17102/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого суддіСтойки В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення збитків завданих державі,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 збитки завдані державі в розмірі 112 431,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження служби позивача було притягнуто до матеріальної відповідальності, проте на момент звільнення позивач не сплатив всю суму боргу, яка сягає 112 432, 01грн.

Посилаючись на норми Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 збитки, завдані державі в розмірі 112 431, 01грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року, заяву Військової частини НОМЕР_1 про встановлення процесуальних строків залишено без задоволення, а позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвалою Верховного Суду від 26.01.2023 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року у справі №200/17102/21 скасовано. Справу №200/17102/21 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 28.03.2023 року клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визанано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено пропущений строк. Прийнято до розгляду позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих державі і відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України № 2915-IX від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України

від 02.05.2023 р. № 3057-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

На підставі викладеного суд вважає за належне продовжити строк розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №499 від 25.12.2015 «Про закріплення за підрозділами частини озброєння і військової техніки та інших матеріальних засобів» визначено, що озброєння та військову техніку відділення бойового управління, а також виріб № 9452 (ГМ-567 №201)- закріплено за начальником відділення бойового управління капітаном ОСОБА_2

20.06.2015 року капітаном ОСОБА_1 особисто було здійснено перевезення виробу 9С18М1 зав.№9452, борт.№201 з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_4 для передачі. Проте даний виріб не був переданий в зв`язку з виявленими недоліками представниками військової частини НОМЕР_4 під час передачі. Для встановлення причин і умов по даному факту командиром військової частини НОМЕР_1 було призначене службове розслідування. (Посилання в Додатку 3)

Наказом командира військової частини НОМЕР_5 «Про призначення службового розслідування» від 12.04.2016, № 199, було призначене службове розслідування по факту виявлених недоліків при передачі виробу 9С18М1 зав.№9452, борт.№201 начальником відділення бойового управління - заступником начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_6 капітаном ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_4 .

Відповідно до акту службового розслідування затвердженого командиром від 05.05.2016 року було встановлено, що якісно та в повній мірі провести дане розслідування не можливо у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують факт недоліків та нестач майна і 31П. Також в Акті зазначено, що нестачу чарунок в кількості 79 штук капітан ОСОБА_1 пояснює тим, що виявив їх в грдні 2014 року, але про це не доповідав.

На підставі наказу командира військової частини від 13.05.2016, № 290 «Про результати службового розслідування» призначено комісію з метою перевірки виробу 9с18М1 на наявність нестачі майна та З1П. В подальшому був складений акт про перевірку комплектності виробу 9С18М1 зав.№9452, борт.№201, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2016, згідно змісту якого під час проведення перевірки виявлено нестачу певних матеріальних цінностей у кількості 66 одиниць. З даним актом ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його особистий підпис.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2016 №385 «Про призначення службового розслідування по факту виявлених нестач під час перевірки комплектності виробу 9С18М1 заводський №9452, бортовий №201» призначено проведення службового розслідування з метою з`ясування причин та умов, що сприяли виникненню відсутності комплектуючих елементів і ЗіП виробу 9С18М1 зав.№9452. борт. №201.

Актом службового розслідування від 09.08.2016 встановлено, що начальником відділення бойового управління-заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_6 капітаном ОСОБА_2 допущено втрати військового майна внаслідок неналежного ставлення до виконання своїх обов`язків. Визначено, що загальна вартість відсутнього майна виробу 9С18М1 заводський №9452, бортовий №201 становить 39537, 32грн. Сума завданого збитку державі становить 118 611, 96грн. З даним актом ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його особистий підпис.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2016 №506 із змінами від 29.09.2016 №512 суму завданих збитків - 1 17023 грн. 01 коп. занесено до Книг нестач військової частини, а капітана ОСОБА_1 притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно Наказу командира військової частини від 29.09.2016 року № 512 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2016 року № 506», за порушення вимог статей № 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Постанови Верховної ради України від 23.06.1995 року № 243 капітана ОСОБА_1 притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності та утримано грошові кошти на суму 117 023 (сто сімнадцять тисяч двадцять три) грн., 01 коп.

Вказана сума вбачається з Довідки розрахунку від 05.07.2016 року № 3/РАО. Крім цього у вказаній довідці визначено 558 найменувань та озброєння.

Відповідно до книги грошових стягнень і нарахувань ОСОБА_1 частково відшкодував завдані збитки, залишок до відшкодування складає 112431 грн. 01 коп.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 №13 капітана ОСОБА_1 звільнено в запас відповідно до підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням підпункту «ї» пункту «1» частини восьмої цієї статті.

19.09.2018 з вих. 30/3927 ОСОБА_1 надіслано претензію про добровільне повернення коштів за завдані збитки державі, яка залишена ОСОБА_1 без задоволення, а кошти не відшкодовані.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.

До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут.

Згідно ст. 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

На підставі абз. 1 п. 2 розд. І Положення №243/95-ВР про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі (яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин) відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Приписами пункту 3 розділу І цього Положення передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.

Згідно п. 4 розд. І Положення №243/95-ВР відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Відповідно до п. 13 розд. ІІІ Положення №243/95-ВР військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі, зокрема, недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

За правилами п. 17 розд. IV Положення №243/95-ВР командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини. У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.

Аналізуючи даний адміністративний спір в контексті положень п. 17 розд. IV Положення №243/95-ВР суд зазначає, що факт заподіяння матеріальної шкоди було виявлено 20.06.2015 року після перевезення капітаном ОСОБА_1 виробу 9С18М1 зав.№9452, борт.№201 до місця нової дислокації. Натомість службове розслідування було закінчено 09.08.2016, тобто більш ніж через рік від дня виявлення матеріальної шкоди.

У тому числі суд вважає за належне звернути увагу на наступне.

Відповідно п. 16 розд. IV Положення №243/95-ВР, розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.

Як вже було зазначено вище, згідно акту про перевірку комплектності виробу 9С18М1 зав.№9452, борт.№201, затвердженого 21.06.2016, перевірки виявлено нестачу певних матеріальних цінностей у кількості 66 найменувань. Натомість у Довідці розрахунку від 05.07.2016 року № 3/РАО визначено 558 найменувань, таке найменування як кабель (п. 65-68), реле (п. 98-101), ящик запасних частин (п. 375) та решта поза встановленою кількістю у 66 одиниць, не відповідають змісту акту, затвердженого 21.06.2016 року.

На підставі викладеного суд вважає, що позивачем при проведенні процесуальних дій з метою встановлення наявності та розміру матеріальної шкоди не було дотримано вимоги Положення №243/95-ВР, яке встановлює чіткі строки для завершення службового розслідування. Враховуючи вказане суд наголошує, що відповідача не може бути притягнуто до матеріальної відповідальності на підставі порядку, вимоги якого не дотримано.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

В межах даного спору позивачем не доведено правомірність своїх дій щодо притягнення відповідача до матеріальної відповідальності через порушення порядку, визначеного законодавцем.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення збитків завданих державі, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Стойка