Справа № 320/10295/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року справа №320/10295/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області у визначенні ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі відповідного посвідчення.

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області внести подання до комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для розгляду питання щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (категорія 3), виданим Київською обласною Радою 11.11.1994 року, яке є чинним, не анульовано, не визнано недійсним та не скасовано у встановленому законом та/або судовому порядку. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1089357 від 08.12.2022 року позивачу довічно встановлено другу групу інвалідності, захворювання пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС. Експертним висновком №1568 від 18.11.2022 року встановлено, що захворювання позивача пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач вказує, що в лютому 2023 року вона звернулася до відповідача із заявою, в якій просила визначити їй статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати відповідне посвідчення.

Проте, листом від 23.02.2023 року відповідач відмовив позивачу, посилаючись на те, що не встановлено факт проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років станом на 1 січня 1993 року. Під час розгляду документів позивача встановлено, що вона проживала на території зони гарантованого добровільного відселення смт. Іванків Іванківського району Київської області з 01.03.1990 року по даний час.

Вважаючи вказану відмову відповідача незаконною та безпідставною, позивачка звернулася до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 відкрито провадження у даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано доказі від відповідача.

Копію ухвали Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 направлено відповідачу на офіційну електронну адресу 14.04.2023 о 13:32 год., що підтверджується довідкою про доставку судового рішення від 14.04.2023.

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Іванківським РВ ГУ МВС України в Київській області 22.02.2002.

Відповідно до довідки Іванківської селищної ради від 23.12.2022 №655 слідує, що ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в с. Шпилі Вишгородського району (раніше Іванківський) Київської області з 20.08.1981 по 20.11.1989 по АДРЕСА_1 в зоні посиленого радіоекологічного контролю (4 зона), підстава: по господарська книга виконкому Іванківської селищної ради №19, особовий рахунок № НОМЕР_3 .

Згідно з довідкою Шпилівського ліцею Іванківської селищної ради №23 від 22.12.2022 ОСОБА_2 дійсно навчалася з 1987 року по 1990 рік в даному закладі освіти.

Як слідує з довідки Іванківського ліцею №2 Іванківської селищної ради №3360 ОСОБА_2 дійсно навчалася з 1990 року по 1998 рік в Іванківській ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, що також підтверджується копією атестату про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 матір`ю позивача є ОСОБА_3 , яка з 24.07.1985 року по 03.03.2004 року працювала в ІТЗ «Луч» (яке згодом було перейменовано в АТ «Промінь»), про що свідчать записи в трудовій книжці ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 від 01.06.1963 року.

З наданої позивачем довідки АТ «Промінь» №006/2023 від 08.02.2023 р. слідує, що мати позивача ОСОБА_3 дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_2 у період з 01.12.1989 року по 01.03.1990 року без реєстрації, а з 01.03.1990 року по 03.09.2003 року була зареєстрована за вищевказаною адресою.

Із копії витягу з протоколу №7 від 29.11.1989 року засідання профкому ВАТ «Промінь» вбачається, що матері позивача ОСОБА_3 , було надано кімнату №31 в заводському гуртожитку «Млин».

Також, відповідно до довідки АТ «Промінь» від 10.03.2023 №008/2023, виданій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , в якому вона проживала з батьками, знаходився на балансі підприємства з 1978 року по 25.09.2006 року, до передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, про що свідчить копія акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, затвердженого селищним головою Іванківської селищної ради 25.09.2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.1994 Київська обласна Рада видала ОСОБА_4 посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) потерпів (ла) від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1089357 від 08.12.2022 року ОСОБА_1 довічно встановлено другу групу інвалідності, захворювання пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Експертним висновком № 1568 від 18.11.2022 року Центральної міжвідомчої експертної комісії на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується, що на засіданні №102 від 15.11.2022 року вказаною міжвідомчою експертною комісією зроблено висновок про те, що захворювання позивача пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Судом встановлено, що в лютому 2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила визначити їй статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати відповідне посвідчення, згідно з Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (далі Постанова) на виконання Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За результатами розгляду заяви позивачки, листом Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області №01-3-150 від 23.02.2023 р. відмовлено позивачу у видачі посвідчення з тих підстав, що не встановлено факт проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років станом на 1 січня 1993 року. Під час розгляду документів позивача встановлено, що вона проживала на території зони гарантованого добровільного відселення смт. Іванків Іванківського району Київської області з 01.03.1990 року по даний час. Також зазначено, що довідка (додаток №6 до Порядку), яка слугувала підставою для видачі ОСОБА_4 посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи третьої категорії серія НОМЕР_1 слід вважати виданою необґрунтовано.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у визначенні їй статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою, другою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (надалі - Закон №796-ХІІ, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 9 Закону №796-ХІІ (в редакції Закону, яка була чинна на момент видачі позивачці посвідчення категорії 3 серії НОМЕР_1 від 11.11.1994) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Статтею 14 Закону №796-ХІІ передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 15 Закону №796 підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими Радами народних депутатів на цих територіях.

Відповідно до статті 65 Закону №796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час видачі позивачу 11.11.1994 Київською обласною Радою посвідчення громадянина (громадянки), який(яка) потерпів(ла) від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 діяв Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501 (постанова втратила чинність згідно з постановою КМУ від 11.07.2018 № 551, далі - Порядок №501).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №501, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку №501 потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років і відселені або самостійно переселилися з цих територій, а також постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Відповідно до пункту 10 Порядку №501 видача посвідчень провадиться: громадянам, які постійно проживають або працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 6).

З аналізу наведених норм слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, статус особи, яка постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення 3 категорії та надає право користування пільгами, встановленими Закону №796, є відповідне посвідчення. Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі №599/564/17, постанові від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, постанові від 21.11.2019 у справі №572/47/17.

Таким чином посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ.

Судом встановлено, що видане 11.11.1994 Київською обласною Радою посвідчення громадянина (громадянки), який(яка) потерпів(ла) від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , є чинним, не анульовано, не визнано недійсним та не скасовано у встановленому законом та/або судовому порядку. Доказів зворотного відповідачем не надано.

Зміна прізвища позивачки з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 відбулася у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 17.11.2001.

Як встановлено судом, відповідно до довідки Іванківської селищної ради від 23.12.2022 №655 слідує, що ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в с.Шпилі Вишгородського району Київської області з 20.08.1981 по 20.11.1989.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 матір`ю позивача є ОСОБА_3 .

З наданої позивачем довідки АТ «Промінь» №006/2023 від 08.02.2023 р. слідує, що мати позивача ОСОБА_3 дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_2 у період з 01.12.1989 року по 01.03.1990 року без реєстрації, а з 01.03.1990 року по 03.09.2003 року була зареєстрована за вищевказаною адресою.

Відповідно до довідки АТ «Промінь» від 10.03.2023 №008/2023 позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з батьками в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

З наведених доказів слідує, що ОСОБА_1 , дійсно проживала у період з 01.12.1989 по 01.03.1990 року без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно постанови Кабінету Міністрів УРСР "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.07.1991 №106, смт. Іванків Київської області віднесене до зони гарантованого добровільного відселення.

Досліджені у сукупності докази у справі свідчать, що період проживання позивача в смт.Іванків Київської області (в зоні гарантованого добровільного відселення) до 01.01.1993 становить більше трьох років, тобто вимога Закону щодо проживання у зоні гарантованого добровільного відселення - 3 роки до 01.01.1993 року, позивачем дотримана.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі посвідчення виданого Київською обласною Радою серії НОМЕР_1 від 11.11.1994.

Також, згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

У свою чергу, згідно частини 1 статті 12 Закону № 796-ХІІ причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Частинами 1, 4 статті 65 Закону №796-XII визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до статей 14, 20, 21, 22 і 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року №551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551).

Згідно пункту 2 Порядку № 551 посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

На підставі абз.3 пункту 3 Порядку №551 особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (категорія 1) серії Б синього кольору.

Згідно пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Посвідчення видаються, серед іншого:

- особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою;

- особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5).

Так, згідно наведених положень Закону №796-XII, для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, необхідні три умови: 1) інвалідність; 2) статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи; 3) причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №697/121/17, який відповідно до частини 5 статті 242 КАС України застосовується до спірних правовідносин.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, враховуючи наведене та той факт, що позивач має посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), позивачу встановлено другу групу інвалідності, встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а тому позивачем дотримано всі необхідні умови для отримання статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Відтак, суд дійшов висновку, що дії Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у визначенні ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі відповідного посвідчення є протиправними.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналізуючи дані положення Кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії, якщо не передбачено право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 250, 255, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області (ідентифікаційний код 03193815, місцезнаходження: 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, будинок 8А) внести подання до Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для розгляду питання щодо встановлення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 23.05.2023.

Суддя Кушнова А.О.