Справа № 521/3774/22
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/3774/22
Провадження №2-а/521/163/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Одеської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної митної служби України, Одеської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його було визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становить 34000 гривень, оскільки вважає зазначену постанову необґрунтованою та безпідставною.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином та своєчасно.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просить відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці.

При цьому зазначила, що ОСОБА_1 вчинив неправомірні дії з автомобілем марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004 року випуску, який тимчасово було ним ввезено на митну територію України, передано у володіння, користування або розпорядження громадянину України ОСОБА_2 який безпосередньо не поміщував його у митний режим транзиту.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Суд встановив, що 15.09.2021 року постановою Одеської митниці прийнято рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становить 34000 грн.

Постанова обґрунтована тим, що ОСОБА_1 в порушення вимог ч.1 ст. 93, ч. 3 ст. 325 МК України, вчинив неправомірні дії з автомобілем марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004 року випуску, який тимчасово було ним ввезено на митну територію України, передано у володіння, користування або розпорядження громадянину України ОСОБА_2 який безпосередньо не поміщував його у митний режим транзиту.

03.11.2021 року до Державної митної служби України Змійчук І.В. подав скаргу на постанову Одеської митниці від 15.09.2021 року у справі про порушення митних правил №1548/50000/21.

За наслідками розгляду скарги позивача на постанову Одеської митниці Держмитслужби від 15.09.2021 року Державною митною службою України 24.11.2021 року винесено постанову по справі про порушення митних правил №1548/50000/21 про скасування постанови Одеської митниці Держмитслужби від 15.09.2021 року та надіслання справи на новий розгляд.

Постановою Одеської митниці від 29.12.2021 року №1548/50000/21 без присутності особи, що притягається до відповідальності, та без присутності представника особи, що притягується до відповідальності, громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 ) визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становить 34000 грн.

Зазначену постанову позивачем отримано 22.02.2022 року.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Митним кодексом України (далі - МК України), Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП), наказом ДМС України № 1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» (далі - Наказ № 1118).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України.

У статті 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Згідно зі ст. ст. 487, 488, 489 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 531 Митного кодексу України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Отже, в наведених нормах законодавцем чітко закріплено обов`язок митного органу вручити (надіслати) особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, примірник протоколу про порушення митних правил, в якому, крім іншого, зазначаються час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а у випадку неповідомлення зазначеної інформації під час вручення протоколу - проінформувати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Тобто в разі, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, справа про таке порушення може бути розглянута лише в разі, якщо є докази її своєчасного повідомлення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Верховний Суд в постанові від 03.04.2018 року у справі № 156/404/17 висловив правову позицію щодо неналежного повідомлення до участі у справі як самостійною і достатньою підставою для скасування постанови митного органу.

Зокрема суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Варто звернути увагу, що ЄСПЛ у справі «Созонов та інші проти України» зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки або інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

З матеріалів справи встановлено, що листом від 10.12.21 року №7.10-5/20-06/10/15717 відповідачем повідомлено позивача про розгляд справи на 29.12.2021 року та листом від 09.11.21 року №7.10-5/20-06/8.19/11540 направлено на адресу позивача примірник протоколу про порушення митних правил.

Однак повідомлень «Укрпошти» про вручення або не вручення адресату відповідачем не надано.

Отже, достатніх належних та допустимих доказів своєчасного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи відповідно до вимог частин першої, другої, четвертої статті 526 Митного кодексу під час вирішення справи відповідачем надано не було, а відтак ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, та заяв про розгляд протоколу за його відсутності він не подавав.

Зазначене позбавило позивача можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись правовою допомогою.

Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення повноважень, зокрема позбавлення права на участь особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є істотним, а не формальним порушенням.

Враховуючи те, що митним органом не надано суду доказів щодо належного повідомлення позивачем інформації про час та розгляд справи про порушення митних правил, суд вважає, що суб`єктом владних повноважень не було дотримано законодавчо визначеної процедури притягнення особи до відповідальності, що обумовлює протиправність постанови від 29.12.2021 року за №1548/50000/21

Отже, вказана обставина є безумовною підставою для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови митного органу. В порушення ст. 489, 526 МК України митницею не виконано покладені на неї обов`язки, не використано надані права у точній відповідності із законом.

Щодо доводів позивача про незаконність постанови, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. ст. 90, 95 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

Відповідно до ч. 5 ст. 102 МК України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму до закінчення визначеного строку транзиту митного органу призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту та митна декларація або інший документ.

У ч. 3 ст. 325 МК України передбачено, що користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем забороняється, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Частиною 5 статті 380 МК України встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Відповідно до частини 4 статті 469 МК України, відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Відповідно до стаття 467 МК України передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил . Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що правильна по суті постанова митного органу прийнята з порушенням основних засад розгляду, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскільки позивача не було повідомлено про місце, дату і час розгляду протоколу, що є обов`язковою та безумовною і самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, якщо позивач обґрунтовує позовну заяву такою підставою.

Саме з цих підстав суд приходить до висновку щодо протиправності постанови Одеської митниці від 29.12.2021 року та про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 286, 329 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Одеської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил №1548/50000/21, за ознаками ч. 4 ст. 469 МК України.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2

Відповідач: Державна митна служба України (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г).

Відповідач: Одеська митниця (, 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А).

Суддя: І.В. Плавич