Справа № 440/2171/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий I інстанції:Сич С.С.

24 травня 2023 р. Справа № 440/2171/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и в:

07.02.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції ;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу, відповідно до ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію" в розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу в Національній поліції. Наказом ГУ НП в Полтавській області від 10.02.2021 №78 о/с звільнений зі служби за п. 2 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію". Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААВ №114419 від 02.11.2021 року йому встановлено другу групу інвалідності з 28.09.2021 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, тому вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з Законом України "Про Національну поліцію" в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4. У виплаті йому одноразової грошової допомоги відповідач відмовив з посиланням на те, що йому встановлено групу інвалідності після спливу шести місяців з дня звільнення з поліції, що не відповідає частині 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію". Вважає, що зазначена обставина не може слугувати підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність встановлена поза межами шестимісячного строку не з його вини. Так, свідоцтво про хворобу № 20/С було складено за результатами медичного огляду медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» 22 січня 2021 року, а направлення на МСЕК від комісії ДУ «ТМОМВС України по Полтавській області» він отримав лише 02.06.2021 року. Крім того, він посилався на те, що ст.101 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений вичерпний перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється . При цьому на жодну з цих підстав відповідач у своєму висновку не посилається.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , Головне управління Національної поліції в Полтавській області зазначає, що у ОСОБА_1 не виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відсутня одна з обов`язкових умов - встановлення інвалідності протягом шести місяців з дня звільнення з поліції. Відповідач вважає, що при вирішенні питання про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги ГУ НП в Полтавській області діяло в межах та у спосіб, визначених чинним законодавством.

У відповіді позивача на відзив зазначено, що шестимісячний строк, встановлений частиною 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", пропущений ним з поважних причин. Вважає, що за відсутності підстав, зазначених статтею 101 Закону України "Про Національну поліцію", за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, оскаржуване рішення є незаконним.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Висновок суду вмотивований тим, що положення п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», яким встановлено підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, до ОСОБА_1 не застосовуються, оскільки інвалідність позивачу встановлена пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення його з поліції. Разом з тим, Законом України «Про Національну поліцію» не передбачена можливість поновлення шестимісячного строку, незалежно від причин такого пропуску, тому посилання позивача на поважність причин цього пропуску не заслуговують на увагу.

Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин , що мають значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи, якими позивач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, по суті, аналогічні доводам, викладеним ним в адміністративному позові.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 20/С 22.01.2021 року медична (військово-лікарська) комісія ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» за розпорядженням УКЗ ГУНП в Полтавській області здійснила медичний огляд позивача та зробила висновок про те, що ОСОБА_1 не придатний до служби в поліції (а.с.17-18).

Наказом Головного управління Національної поліції у Полтавській області №78 о/с від 10.02.2021 "По особовому складу" ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) 10 лютого 2021 року (а.с.6).

02.06.2021 року довідкою ЛКК ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» рекомендовано направити ОСОБА_1 на МСЕК на підставі наявних ознак інвалідності (а.с.19).

02.06.2021 року ГУ НП в Полтавській області видано направлення на ім`я головного лікаря центру медико-соціальної експертизи про медичний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою проведення обстеження на предмет визначення наявності ознак інвалідності (а.с.10).

З 28.09.2021 року спеціальною неврологічною МСЕК м. Полтави ОСОБА_1 вперше встановлено другу групу інвалідності до 01 грудня 2022 року у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №114419, копія якої наявна у матеріалах справи (а.с.11-12).

23.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою (рапортом) до ГУ НП в Полтавській області про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності , у якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що отримав другу групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції (а.с.48).

До вказаної заяви позивачем було додано: копію свідоцтва про хворобу №20/С (а.с.49-50), довідку МСЕК (а.с.51-52), виписку до акту огляду МСЕК (а.с.53-54), копію паспорту та картки платника податків (а.с.57-60), довідку Полтавської обласної дирекції ПАТ НАСК "Оранта" від 04.11.2021 №03-02/661 ( а.с.56).

За висновком ГУНП в Полтавській області від 22.12.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги на підставі п.п. 4 п. 1 ст. 97 Закону України від 02.07.2015 №580-VІІІ "Про Національну поліцію" (а.с.46).

Листом ГУ НП в Полтавській області від 27.12.2021 №29/Т-94 позивача повідомлено про прийняте рішення та зазначено, що у призначенні ОГД відмовлено з тих підстав, що інвалідність йому встановлено після спливу шести місяців з дня звільнення з поліції, та його вимога не відповідає положенням, передбаченим ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.9).

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, перевіряючи рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначається Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з п.2 ч.1 ст.77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію» ,та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського № 4 (далі Порядок №4).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу ІІІ цього Порядку посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Водночас, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є наявність певних умов.

Пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено: одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, визначено статтею 101 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а)учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в)навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Пунктом 5 розділу І Порядку №4 передбачено, що ОГД не призначається і не виплачується за наявності вищенаведених підстав Закону.

Нормами п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено перелік обов`язкових умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги , який є безумовною підставою для виплати цієї допомоги (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1. Причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2. Інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3. Причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Положення п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України № 12-рп/2020 від 22.10.2020 року.

На думку Конституційного Суду України, встановлений у п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок отримання одноразової грошової допомоги не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, не містить ознак дискримінації при реалізації поліцейськими права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету.

Конституційний Суд України також вказав, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголосив, що додержання визначених Законом України «Про Національну поліцію» вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання.

Що стосується посилання скаржника на ст.101 Закону України «Про Національну поліцію» , в якій зазначено підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, то колегія суддів зазначає, що ці підстави стосуються лише обставин , за яких сталися: смерть, поранення, інвалідність , часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського , які є однією з умов для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів також зауважує, що ані Законом України «Про Національну поліцію», ані Порядком № 4 не передбачена можливість поновлення шестимісячного строку, визначеного п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» , та звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів судам на підтвердження невиправданої тяганини компетентних органів при розгляді питання про встановлення йому інвалідності.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VІІІ передбачена можливість виплати одноразової грошової допомоги поліцейським у разі встановлення їм інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах поліції, протягом шести місяців після звільнення їх з поліції, а позивачем цей термін не дотримано, відповідач правомірно відмовив позивачу ОСОБА_1 у виплаті такої допомоги. Отже, рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Зважаючи на встановлені обставини справи та норми права, якими врегульовано спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що оспорюване рішення прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова