Справа № 420/18755/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/18755/22

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В. ухвала суду першої інстанції прийнята у м. Одеса, 16 січня 2023 року
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі № 420/18755/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій відповідача Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати їй суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. з встановленням базового місяця для нарахування індексації січень 2016 року, зобов`язання відповідача Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити їй суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. із встановленням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року та здійснити доплату донарахованих сум.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2022р. через невідповідність поданої позовною заяви, на думку суду першої інстанції, вимогам ч.3 ст.161 КАС України, а саме не наданням доказу сплати судового збору, залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 .

У зв`язку із не наданням в подальшому позивачкою доказу сплати судового збору за подання цього позову, Одеським окружним адміністративним судом прийнято ухвалу від 16.01.2023р., якою на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивачкою на вказану ухвалу подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2023р. та направити дану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.04.2019р. у справі №638/9697/17 зазначає, що індексація грошового забезпечення враховується у складі грошового забезпечення військовослужбовців, а відтак вона на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнення від сплати судового збору за подання позову з вимогами щодо нарахування індексації грошового забезпечення. Відтак, суд першої інстанції на думку апелянта, не мав підстав для повернення позову.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.ст. 311, 312 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (в даному випадку ухвали) в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд першої інстанції вірно вказав, що предметом даного спору є реалізація права позивачки на одержання індексації грошових доходів шляхом нарахування та виплати суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із встановленням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року.

При цьому, приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений ухвалою суду строк та з урахуванням часу на пересилання поштової кореспонденції, зазначені в ухвалі про залишення позову без руху від 27.12.2022р. недоліки не усунув, судовий збір не сплатив. При цьому, передбачені п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" пільги щодо сплати судового збору не поширюються на спірні правовідносини, а тому позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позову в частині наведених позовних вимог згідно до положень п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає необґрунтованим та передчасним з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

При цьому, згідно приписів ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати - це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Отже, індексація це не окремий вид доходу, а механізм її підвищення у випадках визначених законодавством.

З даного приводу апеляційний суд також приймає до уваги доводи апелянта з посиланням на правові висновки Верховного суду, викладені у постанові від 03.04.2019р. у справі №638/9697/17 згідно яких, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Отже, індексація грошового забезпечення враховується у складі грошового забезпечення військовослужбовців.

За вказаного можна зробити висновок про те, що спір про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення стосується заробітної плати військовослужбовця.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.05.2022 р. справа №380/8976/21.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано положення позивача та суть його спору, зокрема, що він стосується заробітної плати позивача, що в силу Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI надає йому можливість звернутись за захистом своїх права без сплати судового збору.

Отже, суд першої інстанції повертаючи апеляційну скаргу позивачу не врахував приписи пункту 1 частини першої статті 5 Закону України № 3674-VI та частини шостої статті 296 КАС України, які зобов`язують особу, звільнену від сплати судового збору відповідно до Закону, лише зазначити підстави такого звільнення, що і було зроблено позивачем у поданій ним апеляційній скарзі.

При цьому, колегія суддів враховує, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору наявні, про що свідчить предмет цього позову.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви у зв`язку із несплатою судового збору, суд першої інстанції не врахував суть спірних правовідносин, а отже помилково застосував наслідки не усунення недоліків, передбачених частиною другою статті 298 КАС України.

Відтак, доводи скаржника колегія суддів вважає ґрунтовними та такими, що спростовують висновок суду першої інстанції про наявність передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України підстав для повернення позову позивачеві через не усунення недоліків позову, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, а дану справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Підсумовуючи усе наведене вище у сукупності, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. 169, 241-243, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі №420/18755/22 скасувати.

Справу №420/18755/22 - направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Бітов А.І. Градовський Ю.М.