Справа № 380/3629/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3629/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року

15 год. 16 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Роздіна Ю. Н., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Паращака Н. В., представниці відповідача Войтович О. М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області (далі - відповідач), у якій просить:

- визнати незаконним і скасувати пункт 9 частини 1 рішення 19-ої позачергової сесії 8-го скликання Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області № 1347 від 07.12.2021 «Про надання дозволу громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Миколаївської міської ради» згідно якого ухвалено вважати відхиленою заяву позивача від 29.10.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у селі Колодруби, урочище «Кошарки»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.10.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у селі Колодруби, урочище «Кошарки» та виключно у строк та спосіб, встановлений статтею 118 Земельного кодексу України прийняти рішення сесії міської ради про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у селі Колодруби, урочище «Кошарки», Стрийський район, Львівська область.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач подав до відповідача заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована у селі Колодруби, урочище «Кошарки». Однак пунктом 9 частини 1 рішення 19-ої позачергової сесії 8-го скликання Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області № 1347 від 07.12.2021 у задоволенні заяви позивача відмовлено. При цьому позивач стверджує, що ним до заяви додано всі передбачені законодавством документи. Відтак вважає, що у відповідача не було підстав для залишення заяви позивача без задоволення. Тому оскаржуване рішення, на думку позивача, є необґрунтованим та невмотивованим, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 28.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Також вказаною ухвалою задоволено заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення з цим позовом до адміністративного суду; причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом визнано поважними та поновлено такий строк.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 20699 від 28.03.2023) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 29.10.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Миколаївської міської територіальної громади в урочищі «Кошарки» у селі Колодруби Стрийського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,000 га. Зазначив, що позивач стверджує, що на час подання заяви до міської ради, вказана ОСОБА_1 земельна ділянка з кадастровим номером :10:000:0188 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та на даній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, яке належить позивачу. Відповідач стверджує, що позивач не має жодних правоустановчих документів на об`єкт нерухомого майна. Також повідомив, що земельна ділянка з кадастровим номером :10:000:0188 була сформована до утворення Миколаївської міської територіальної громади, а станом на момент звернення до Львівського окружного адміністративного суду вже не існує земельної ділянки з таким кадастровим номером, оскільки вона поділена на три ділянки із кадастровими номерами: :10:000:0194 площею 1,6394 га, :10:000:0195 площею 2 га, :10:000:0197 площею 0,1545 га, які перебувають у комунальній власності міської ради. Також зазначив, що на земельній ділянці з кадастровим номером :10:000:0197 розташований нерухомий об`єкт, який самочинно збудований позивачем без законних на те правових підстав.

Відповідач зазначив, що проект рішення «Про надання дозволу громадян на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Миколаївської міської ради» відповідно до ч. 2 ст. 71 Регламенту Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області 8-го скликання, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 20.11.2020 № 3, відхилено, про що прийнято рішення міської ради № 1347 від 07.12.2021. Для повторного винесення на розгляд сесії міської ради питання щодо затвердження проекту землеустрою позивач не звертався. Крім того, вказав, що ОСОБА_1 не укладав із відповідачем договору оренди, орендну плату не сплачує. Повідомив, що відповідно до витягу з протоколу № 38 засідання комісії з питань землеустрою, містобудування та охорони навколишнього середовища міської ради від 19.11.2021 слухала питання № 14 порядку денного про розгляд питання щодо надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. За результатами розгляду клопотання Комісія проголосувала «утриматись», оскільки вже надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою іншим громадянам. Відтак вважає, що оскаржуване рішення 19-ої позачергової сесії 8-го скликання Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області № 1347 від 07.12.2021 «Про надання дозволу громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Миколаївської міської ради», яким відхилено клопотання позивача від 29.10.2021 є правомірним. Просив у задоволенні позову відмовити.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 26129 від 13.04.2023) у якій позивач навів доводи, аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Серед іншого вказав, що відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, відповідач повинен був надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою або вмотивовану відмову у його наданні. При цьому, на думку позивача, відповідач не ухвалив жодного рішення із передбачених Законом рішень сесії міської ради, що свідчить про порушення Закону. Крім того зазначив про відсутність в оскаржуваному рішенні причини та підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представниця відповідача проти позовних вимог заперечила, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області із заявою від 29.10.2021, у якій просив на підставі ст. 121 Земельного кодексу України надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га. У цій заяві вказав, що ділянка розміщена біля його будинку, і є частиною ділянки з кадастровим номером :10:000:0188. Вказав також, що право безоплатної передачі у власність земельної ділянки за вказаними цільовими призначеннями не використав. До заяви долучив копію паспорта та графічні матеріали, на яких відображене розміщення запитуваної ділянки.

Як слідує з витягу з протоколу № 38 від 19.11.2021 комісії з питань з питань землеустрою, містобудування та охорони навколишнього середовища, Комісія слухала питання № 14 порядку денного про розгляд питання щодо надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. За результатами розгляду клопотання Комісія проголосувала «утриматись», оскільки рішенням сесії міської ради від 31.08.2021 № 989 та від 11.10.2021 № 1175 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність іншим громадянам.

Пунктом 9 частини 1 рішення 19-ої позачергової сесії 8-го скликання Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області № 1347 від 07.12.2021 відповідно до ч. 2 ст. 71 Регламенту Миколаївської міської ради 8-го скликання проект рішення «Про надання дозволу громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Миколаївської міської ради» в частині надання дозволу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,0000 га з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства у с. Колодруби, урочище «Кошарки» відхилено.

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням відповідача, відтак звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України, Земельний кодекс України) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

За приписами ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Порядок набуття права на землю визначається главою 19 Розділу IV ЗК України.

Згідно з частиною першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування, у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу, належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі № 545/808/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

За приписами ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 59 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 34 частини першої статті 26 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Отже, аналізуючи вказані норми права, суд наголошує на тому, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, надає громадянину дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або ж мотивовану відмову в його наданні у формі рішення, прийнятого на пленарному засіданні відповідної ради.

Зі змісту пункту 9 частини 1 рішення 19-ої позачергової сесії 8-го скликання Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області № 1347 від 07.12.2021 слідує, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Регламенту Миколаївської міської ради 8-го скликання проект рішення «Про надання дозволу громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Миколаївської міської ради» в частині надання дозволу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,0000 га з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства у с. Колодруби, урочище «Кошарки» відхилено.

При цьому, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 823/59/17 сформулював такий правовий висновок: "…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким".

За умови відповідності заяви позивача та доданих до неї документів вимогам законодавства відповідач зобов`язаний прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини.

З огляду на зазначене суд критично оцінює доводи відповідача про дискреційність повноважень відповідача у цій частині.

У цій справі судом встановлено, що Миколаївська міська рада розглянула 07.12.2021 на пленарному засіданні проект рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, проте не прийняла його у зв`язку із недостатньої кількості (відсутністю) голосів «за».

При цьому, суд зазначає, що відповідачем після попереднього розгляду питання № 14 порядку денного про розгляд питання щодо надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства Комісія проголосувала «утриматись», оскільки рішенням сесії міської ради від 31.08.2021 № 989 та від 11.10.2021 № 1175 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність іншим громадянам.

З цього приводу суд, в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.05.2022 у справі № 154/3345/16. У цій постанові Верховний Суд вказав таке:

«Згідно із частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У постановах Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 815/6942/17, 28.09.2021 у справі № 462/4395/17, від 22.10.2020 у справі № 815/7279/16, від 11.12.2019 у справі № 814/1241/16, від 15.09.2020 у справі № 815/3055/17 та інших cформульовано правовий висновок про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України.

Крім того, у постанові від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 Верховний Суд погодився з тим, що «чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень ст.118 Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття сільською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі.

Згодом цей висновок було застосовано в багатьох інших справах. Узагальнено його суть зводиться до того, що дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки треба надавати усім, хто звернувся. Як наслідок, проект можуть розробляти одночасно декілька замовників, а хто з них отримає ділянку, - визначатиметься на стадії затвердження проекту та надання її у власність.».

Таким чином, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншим особам не може бути законною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у селі Колодруби, урочище «Кошарки», Стрийський район, Львівська область позивачу.

Крім того, у силу приписів ст. 122 ЗК України, у випадку відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою уповноважений орган повинен надати мотивовану відмову в його наданні у формі рішення, прийнятого на пленарному засіданні відповідної ради.

При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :10:000:0188 була сформована до утворення Миколаївської міської територіальної громади, а станом на момент звернення до Львівського окружного адміністративного суду вже не існує земельної ділянки з таким кадастровим номером, оскільки вона поділена на три ділянки із кадастровими номерами: :10:000:0194 площею 1,6394 га, :10:000:0195 площею 2 га, :10:000:0197 площею 0,1545 га, які перебувають у комунальній власності міської ради, з огляду на те, що вказані доводи не були причиною відмови у задоволенні заяви позивача.

Крім того, згідно з інформаціями про земельну ділянку, наданими відповідачем з відкритих даних земельного кадастру України, земельні ділянки із кадастровими номерами: :10:000:0194 площею 1,6394 га, :10:000:0195 площею 2 га, :10:000:0197 площею 0,1545 га, на які розділено земельну ділянку :10:000:0188, перебувають у комунальній власності. В матеріалах справи відсутні докази про те, що на вказані земельні оформлене право приватної власності.

Вказане свідчить про протиправність дій відповідача, відтак суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним і скасування підпункту 9 пункту 1 рішення 19-ої позачергової сесії 8-го скликання Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області № 1347 від 07.12.2021 «Про надання дозволу громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Миколаївської міської ради» та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.10.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована у селі Колодруби, урочище «Кошарки», Стрийський район, Львівська область, у місячний термін після того, як скасується заборона на надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, яка визначена Законом України № 2145-ІХ від 24.03.2022.

При цьому, суд також зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України в разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 № 2145-ІХ, доповнено Розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України пунктом 27, відповідно до якого під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

У такому випадку суд вважає, що заяву позивача від 29.10.2021 слід розглянути у місячний термін після того, як скасується заборона на надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, яка визначена Законом України № 2145-ІХ від 24.03.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

При цьому, перевіряючи на відповідність вказаним критеріям змісту спірного рішення, суд звертає увагу, що оскаржуване рішення не містить жодного обґрунтування причин відмови, окрім покликання на ч. 2 ст. 71 Регламенту Миколаївської міської ради. Таким чином, суд зазначає, що відповідні критерії при винесенні оскаржуваного рішення відповідачем не дотримані.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судовий збір у розмірі 1073,60 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати підпункт 9 пункту 1 рішення 19-ої позачергової сесії 8-го скликання Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області № 1347 від 07.12.2021 «Про надання дозволу громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Миколаївської міської ради».

3 Зобов`язати Миколаївську міську раду Стрийського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована у селі Колодруби, урочище «Кошарки», Стрийський район, Львівська область, у місячний термін після того, як скасується заборона на надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, яка визначена Законом України № 2145-ІХ від 24.03.2022.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 22.05.2023.

Суддя Р.П. Качур