Справа № 160/1556/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2023 року Справа № 160/1556/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
24.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати дії розпорядника інформації - Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, за навмисне приховування необхідної для нього публічної інформації (згідно п. 9 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про доступ до публічної інформації") та ненадання повної своєчасної відповіді на питання зазначені в його запиті на інформацію від 03.01.2022 року, який зареєстрований відповідальною особою відповідача по справі 04.01.2022 року - протиправними; зобов`язати відповідача по справі -Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в термін 5 днів, надати відповідь на поставлені в запиті на інформацію від 03.01.2022 року, який зареєстровано відповідальною особою відповідача по справі 04.01.2022 року, з дня набуття законної сили судового рішення, та в зазначений строк надіслати відповідь на даний запит на адресу позивача, а також на електронну адресу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.01.2022 року позивач звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації. На думку позивача, відповідач повинен був надати відповідь в п`ятиденний строк, що передбачений Законом України "Про доступ до публічної інформації". Позивач вважає, що ненадання відповідачем запитуваної інформацію є протиправним, суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує його право на отримання інформації. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
21.03.2022 року представником Департаменту патрульної поліції до суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 року клопотання представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, провадження в адміністративній справі №160/1556/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії зупинено до припинення підстав, які зумовили зупинення провадження.
21.12.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником Департаменту патрульної поліції подано клопотання про поновлення провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року поновлено провадження в адміністративній справі № 160/1556/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.01.2022 року звернувся до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції із запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати інформацію, з камер спостереження, що встановлені при в`їзді до будівлі Департаменту патрульної поліції за адресою пл. Троїцька, 2а, м. Дніпро у період з 07:55 до 08:50 год. 23.12.2021 року.
При прийомі заяви відповідачем проставлено штемпель Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та вказано дату отримання - 04.01.2021 року. Однак зі змісту заяви, та з дати підписання заяви вбачається, що її подано саме у 2022 році, а не у 2021 році.
Відповідно до листа від 10.01.2022 року за № 1зі/41/19/01-2022 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на інформаційний запит, що надійшов та зареєстрований управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління) за вх. № Ізі від 04.01.2022 року, щодо надання копій відеозапису з камери спостереження, що встановлена при в`їзді до будівлі Управління за адресою пл. Троїцька, 2-а, м. Дніпро, за період часу з 07 год. 55 хв. до 08 год. 50 хв. 23.12.2021 року, запропоновано позивачу, що з метою отримання всіх наявних в Управлінні відеоматеріалів, стосовно вищезазначеної події, з`явитись до Управління, що знаходиться за адресою: площа Троїцька, 2-а, м. Дніпро, з понеділка по четвер з 9.00 до 18.00 та у п`ятницю з 9.00 до 16.45 (з 13.00 до 13.45 обідня перерва). При собі необхідно мати документи, що посвідчують особу, а також зовнішній накопичувач інформації об`ємом не менше 1 Гб (карта пам`яті, ШВ-флеш-накопичувач тощо).
Зазначений лист засобами поштового зв`язку було направлено позивачу за адресою, зазначеною позивачем, про що свідчить список № 136 рекомендованих листів направлених УПП в Дніпропетровській області з відбитками поштових штемпелів.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі статтею 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
У статті 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до статей 5, 7 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію охороняється законом.
Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати право особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон №2939-VI).
За змістом статті 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.
Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно пункту 1 частини третьої статті 10 Закону № 2939-VІ, розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VІ, встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити:
1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Судом з`ясовано що позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації в порядку визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.
Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.
Статтею 23 Закону № 2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що орган, до якого направлено запит громадянина на отримання публічної інформації, зобов`язаний об`єктивно і вчасно його розглянути, перевірити викладені в ньому факти, та надати відповідь на запит на інформацію у встановлені законом строки, а саме не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, якщо такий запит не стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.
Тобто, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.
В даному випадку, позивачем фактично оскаржується бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на його інформаційний запит від 04.01.2022 року, оскільки ним не було отримано жодної відповіді.
В свою чергу, судом встановлено, що відповідачем 10.01.2022 року була надана відповідь на запит позивача відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», в межах строку на надання такої відповіді.
Зазначений лист засобами поштового зв`язку було направлено позивачу за адресою, зазначеною позивачем ( АДРЕСА_2 ), про що свідчить список № 136 рекомендованих листів направлених УПП в Дніпропетровській області з відбитками поштових штемпелів.
При цьому, суд констатує, що незважаючи на своєчасно надану відповідь (10.01.2022 року) на інформаційний запит позивача, така відповідь була направлена йому лише 29.04.2022 року засобами поштового зв`язку.
Враховуючи, що позивачем оскаржується бездіяльність щодо ненадання відповіді на інформаційний запит, встановлення судом факту надання відповіді на такий запит 10.01.2022 року, незважаючи на порушення строку направлення відповіді, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 72 вказаного Кодексу).
За таких обставин, ураховуючи, що відповідачем була надана своєчасно відповідь на питання зазначені в запиті на інформацію від 03.01.2022, який зареєстрований відповідальною особою відповідача 04.01.2022 року, виходячи системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська