Справа № 755/7629/22
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/7629/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Хоржевського Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу № 755/7629/22 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

у с т а н о в и в:

19.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом про скасування постанови заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петрова Д.В. про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 011144 від 13.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Одночасно позивач також просить поновити строк оскарження спірної постанови, вказуючи, що копію спірної постанови ним було отримано наручно 09.08.2022. Причиною отримання постанови тільки 09.08.2022 вважає або помилку службовця, або навмисну підміну постанови протоколом, що суттєво ускладнило йому доступ до захисту порушеного права.

Позивач вказує, що в спірній постанові дійсно стоїть його підпис про отримання постанови 14.07.2023, проте це не правда, оскільки 13 та 14 липня ним було проставлено багато різних підписів не читаючи та не розуміючи нічого, оскільки в такий спосіб він бажав продемонструвати співробітникам Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свою лояльність.

Позивач зазначає, що 04.10.2016 між ним та громадянкою України ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. 30 листопада 2016 року йому було видано посвідку на тимчасове проживання, строк дії якої у подальшому продовжено до 27.11.2018. З метою чергового продовження строку дії посвідки 12.11.2018 він прибув до Управління ДМС у Київській області, проте йому було відмовлено в оформленні документу з недобросовісних дій та надуманих підстав. Вказана відмова була оскаржена до Окружного адміністративного суду м. Києва, яким 12.09.2022 ухвалено рішення про визнання протиправною відмови ДМС у прийнятті документів та зобов`язано Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2018 про продовження дії посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Позивач стверджує, що вранці 13.07.2022 його зупинили військові зі зброєю і під час перевірки виявили, що термін дії посвідки закінчився. На пояснення щодо того, що прострочення терміну дії посвідки сталося не з його вини і справа щодо законності його перебування в Україні знаходиться на розгляді у суді, військові розбиратися не стали, вилучили документи та викликали поліцію. Працівники поліції не розбираючись доставили його до підрозділу ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області. Будучи наляканим і не виключаючи арешту в умовах воєнного стану, він підписував не читаючи якісь документи, уникав зайвих суперечок, надавав пояснення. 14 липня 2022 року він повернувся зі свідоцтвом про шлюб з громадянкою України та ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2019 у справі № 640/5019/19, які достеменно доводили факт законності його перебування в Україні. Згодом з`ясувалося, що рішення про притягнення до адміністративної відповідальності було прийнято ще напередодні. У канцелярії було видано протокол про адміністративне правопорушення від 13.07.2022 серії ПР ММ № 011167 до якого степлером було прикріплено смужку паперу з надрукованими реквізитами банківського рахунку і рукописним написом «5 100».

З винесеною постановою позивач не погоджується, оскільки провина у відсутності у нього станом на 13.07.2022 дійсного документа про право на перебування в Україні лежить на відповідачеві, що зокрема підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.2022 по справі № 640/5019/19.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2023 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду в судове засідання на 13.02.2023 на 15.00 год. (а.с. 105).

13 лютого 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з позовом відмовлено, позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 115-116 зв.).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2023 скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2023, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 156-160).

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги, підтримав викладені у позовній заяві обставини.

Представник відповідача Хоржевський Д.Е. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена правомірно.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У поданій заяві позивач просить поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на те, що копію спірної постанови ним було отримано наручно 09.08.2022, після чого звернувся до суду.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Сам по собі інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що процесуальний строк звернення із позовною заявою про оскарження постанови позивачем пропущений з поважних причин, у зв`язку із чим підлягає поновленню.

Відповідно положень ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Судом встановлено, що 13.07.2022 заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Петровим Д.В. за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову серії ПН МКМ № 011144, у якій зазначено, що 13.07.2022 о 11 год. 05 хв. за адресою: АДРЕСА_1 виявлено громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживає без дозвільних документів на право проживання в Україні, що є порушенням ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (а.с. 93-93 зв.).

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 КУпАП, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач просить скасувати спірну постанову, посилаючись на її необґрунтованість, вказуючи, що 30.11.2016 йому було видано посвідку на тимчасове проживання, строк дії якої було продовжено до 27.11.2018. В подальшому 12.11.2018 з метою чергового продовження строку дії посвідки він прибув до Управління ДМС у Київській області, проте йому було відмовлено в оформленні документу. Така відмова ним була оскаржена до Окружного адміністративного суду м. Києва, яким 12.09.2022 ухвалено рішення про визнання протиправною відмови у прийнятті документів та зобов`язано Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області повторно розглянути заяву від 13.11.2018 про продовження дії посвідки на тимчасове проживання в Україні. 14.07.2022 відповідачу він надав свідоцтво про шлюб з громадянкою України та ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2019 у справі № 640/5019/19, що підтверджували його законне перебування на території України, проте, як з`ясувалося, відповідачем було винесено постанову напередодні.

Суд вирішуючи наявний між сторонами спір звертає увагу на наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.2022 у справі № 640/5019/19 задоволено позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії; визнано протиправною відмову Державної міграційної служби України у прийнятті заяви та документів ОСОБА_1 від 13.11.2018 про продовження дії посвідки на тимчасове проживання в Україні та зобов`язано Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2018 з документами про продовження дії посвідки на тимчасове проживання в Україні у відповідності до вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» з урахуванням висновків викладених у рішенні суду (а.с. 98-103).

Вищевказаним рішенням суду встановлено, що строк дії посвідки позивача на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 закінчувався 27.11.2018 та позивач звернувся до відповідача 13.11.2018, тому й не пропустив строк звернення у 10 календарних днів до закінчення строку дії посвідки, що передбачений Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, спірна постанова, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності була винесена відповідачем під час перебування в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва адміністративної справи № 640/5019/19, предметом спору якої було оскарження відмови відповідача від 13.11.2018 у прийнятті від ОСОБА_1 заяви та документів про продовження дії посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Відтак, дії відповідача пов`язані із притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП були передчасними, оскільки на час винесення спірної постанови, з огляду на наявність спору, були відсутні підстави вважати про наявність підстав для відмови ОСОБА_1 у продовженні строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодних доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у частині скасування спірної постанови.

В частині вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу) та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 337/346/17.

Також суд враховує правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 по справі № 569/8213/17, відповідно якого системний аналіз норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У зв`язку із викладеним вимоги позивача в частині закриття провадження у справі задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на положеннях закону.

У порядку розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с. 92) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 139, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови серії ПН МКМ № 011144 від 13.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Скасувати постанову серії ПН МКМ № 011144 від 13.07.2022 винесену заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петровим Дмитром Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, місце знаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, ідентифікаційний .

Повний текст рішення суду складено 25 травня 2023 року.

Суддя