Справа № 200/15845/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року Справа№200/15845/21

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Стойка В.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Завод обважнювачів (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 99, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство Завод обважнювачів звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 30 липня 2021 року № 8547/05-99-07-14, в якому просило суд визнати протиправним та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2021 р. № 8547/05-99-07-14, видане Головним управлінням ДПС у Донецькій області Приватному акціонерному товариству «Завод обважнювачів» на підставі Акту перевірки від 03 червня 2021 № 5732/05-99-07-14.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з 01.01.2015 проценти за користування позиками, відповідно до умов договорів (з урахуванням змін) нарахуванню не підлягали, а позики з даної дати є безпроцентними. Відповідно до додаткових угод від 19.12.2019 до зазначених вище договорів позики, внесено зміни щодо строку повернення позики, а саме: «Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві позику або частину наданої позики протягом 30 (тридцяти) днів від дня пред`явлення Позикодавцем відповідної вимоги про це.» Отже тлумачення контролюючого органу, що 30-ти денний термін повернення позики від дня пред`явленої вимоги це термін виконання вимоги, не узгоджується з умовами укладених сторонами правочинів та положеннями Цивільного кодексу України. Крім того, до податкової перевірки були надані первинні документи, які відображені у даних бухгалтерського обліку Товариства, а саме: договори, додаткові угода та вимоги Позикодавця, пред`явлені Позичальнику. Позичальником, в свою чергу, зобов`язання щодо повернення суми позики, визначеної в вимозі, було виконано у передбачений строк. Таким чином, позики, надані ТОВ «ФК «Ягуар» за договорами позики №5 від 21.09.2012, №2 від 12.11.2013, №1 від 07.10.2013, №1 від 20.05.2014 не є такими, у яких відсутній строк повернення.

Суми позик, виданих за договорами позики №5 від 21,09.2012, №2 від 12.11.2013, №1 від 07.10.2013, №1 від 20.05.2014, не можуть бути визнані кредитом, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позивальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (ч, 1 ст. 1054 ЦКУ). В свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Ягуар» не обліковується у відповідних реєстрах як банківська або фінансова установа.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, сума позики, відповідає визначенню «поворотна фінансова допомога», викладеному у пп.14.1.257 п, 14.1 ст. 14 ПКУ.

Твердження контролюючого органу щодо заниження доходів на суму безповоротної фінансової допомоги отриманої від ТОВ «ФК «Ягуар» є невірним та не відповідає дійсності з огляду на таке.

Відповідно до пп.3.3.3 пп. 3.3. розділу 3 МСФЗ різницю між балансовою вартістю фінансового зобов`язання (або частини фінансового зобов`язання), погашеного або переданого іншій стороні, та сплаченою компенсацією (включаючи будь-які передані негрошові активи та прийняті зобов`язання) визнають у прибутку чи збитку. З урахуванням того, що у Товариства відсутні інші підстави для визнання прибутку, ніж ті, що зазначені вище і відображені в обліку, підстави для нарахування Товариством податку на прибуток у й розмірі 1 832 197 грн. також відсутні.

Таким чином, Товариством правомірно не застосовано вимоги пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, підпункту 3.3. глави 3 Міжнародного стандарту фінансової звітності 9 «Фінансові інструменти» та не віднесено суми отриманої та не поверненої станом на 31.12.2020 року позики в розмірі 10 178 873,00 грн. на збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку), оскільки для цього не було жодних правових підстав.

З урахуванням вищенаведеного вбачається, що податкове повідомлення - рішення 30.07.2021 року № 8547/05-99-07-14 є незаконним (протиправним), безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначино засідання по справі на 16.12.2021 року об 11 год. 00 хв.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального провадження, - задоволено. Розгляд адміністративної справи прийнято проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 20.01.2022 року на 11.00.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року взадоволенні клопотання про виклик свідка по справі за позовом Приватного акціонерного товариства Завод обважнювачів до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року відкладено розгляд справи до 01.03.2022 року на 11.30. Продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.05.2023 року.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що зазначені договори позики грошових коштів (з урахуванням додаткових угод) не містять строків повернення суми позики. Отримана позика за наведеними договорами позики грошових коштів (з урахуванням додаткових угод) від ТОВ "Фінансова компанія "Ягуар" у сумі 10 178 873 грн, підпадає під визначення безповоротної фінансової допомоги.

Проведеною перевіркою, з урахуванням результатів розгляду заперечень до акта перевірки, встановлено порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, підпункту 3.3 глави 3 Міжнародного стандарту фінансової звітності 9 "Фінансові інструменти", у результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 2019 рік у сумі 1 832 197 грн.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Донецькій області прийнято ППР від 30.07.2021 № 8547/05-99-07-14 про збільшення суми податкових зобов`язань з податку на прибуток на 1 832 197 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 183 219,70 грн.

Доводи, наведені у позові, не спростовують висновків акта перевірки виходячи з наступного.

Відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України, вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представником відповідача було надано заперечення на експертизу, в якому останній зазначив, що відповідно до п.1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) - Підставою для проведення експертного дослідження є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

За результатами дослідження встановлено, що експерти дійшли висновку, про неправомірність визначених податкових зобов`язань за результатами акта перевірки. Але ці висновки є хибними, без посилання на будь які законодавчі акти, які спростовували б висновки акта перевірки.

В експертному висновку є посилання на Договір про прощення боргу від 29.12.2020 укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Ягуар» та ПрАТ «Завод Обважнювачив», згідно якого сторони домовились припинити зобов`язання ПрАТ «Завод Обважнювачив» перед ТОВ «ФК «Ягуар» із погашення загальної суми боргу в розмірі 1 200 000 грн.

При цьому підприємством ПрАТ «Завод Обважнювачив» на порушення вимог ст. 44 Податкового кодексу, ні під час перевірки, ні під час надання заперечень не надавався вищенаведений договір.

Вважає, що порушення податкового законодавства, які були встановлені під час перевірки обґрунтовано викладені в акті перевірки з посиланням на первинні документи бухгалтерського обліку та на норми законодавства.

Також зазначив, у висновку № 30/08/21-2 за результатами проведення комісійного економічного експертного дослідження експерта Іванкова В.М. не зазначено, що він підготовлений для подання до суду. Доводи, наведені у висновку № 30/08/21-2 за результатами проведення комісійного економічного експертного дослідження, не спростовують висновків акта перевірки. Таким чином, висновок № 30/08/21-2 за результатами проведення комісійного економічного експертного дослідження експерта Іванкова Володимиру Миколайович не відповідає вимогам, визначеним у ст.ст. 101,104 КАС України, а тому не може вважатись належним засобом встановлення обставин по даній справі.

Представником позивача було надано додаткові пояснення, в яких останній зазначив наступне.

За заявою Позивача №585/21/1 від 09.08.2021, було проведено комісійне економічне експертне дослідження, за результатами проведення якого було складено письмовий Висновок експертів №30/08/21-2 від 30.08.2021 року, який надавався для вивчення Державній податковій службі України в рамках адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення від 30.07.2021 року №8547/05-99-07-14 доповнення до скарги на ППР.

Копія цього висновку була долучена Позивачем до позовної заяви в якості письмового доказу.

Комісією судових експертів, після детального аналізу наданих Позивачем документів та положень законодавства України зазначено, що висновки Акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» від 03.06.2021 №5732/05-99-07-14, в частині п. 3.1.1.1 «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку», викладеного в новій редакції згідно відповіді ГУ ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України №21207/6/05-99-07-14-19 від 23.07.2021 «Щодо розгляду заперечення до акту документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Завод обважнювачів», щодо взаємовідносин з ТОВ «Фінансова компанія «Ягуар» щодо заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за 2019 рік у сумі 1832 197 грн. та розмір штрафної (фінансової) санкції в сумі 183219,70 грн. документально не підтверджуються.

У Висновку зазначено, що «судові експерти обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст. 384, ст. 385 Кримінального кодексу України». Під цим застереженням містяться власноручні підписи експертів П.М. Іванкова та В.М. Іванкова (стор. З Висновка). Кваліфікація та освіта експертів П.М. Іванкова та В.М. Іванкова відповідає вимогам ЗУ «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 53/5, Інструкції про особливості здійснення судово - експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затверджено Наказом Міністерства юстиції України № 1659/5 від 07.09.2015 р.

Отже, Висновок є допустимим та достовірним доказом у розумінні ст. ст. 74-75 КАС України. Тому твердження Відповідача, наведене у запереченні щодо висновку експертизи, стосовно того, що «висновки є хибними, без посилання на будь-які законодавчі акти» необгрунтованими та безпідставними.

Щодо помилковості висновку представника Відповідача стосовно ненадання Позивачем договору про прощення боргу від 29.12.2020 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Ягуар» та ПрАТ «Завод обважнювачів» пояснюємо наступне.

У своїй відповіді на заперечення Позивача до Акту перевірки контролюючий орган на стор. 7 підтверджує, що йому відомо про списання боргу за договором про прощення боргу від 29.12.2020 року у зазначеній сумі, а на сторінці 2 відповіді на заперечення ще раз зазначає, що «у рядку 01 Декларацій за перевірений період встановлено заниження показників у сумі 10 178 873 грн.», а ця сума виходить, якщо враховується списання за договором позики № 5 від 21.09.2012.

Під час перевірки всі зазначені документи подавались в повному обсязі, про що свідчить висновок в Акті перевірки (розділ 1, п.3.1.1.1., стор. 7-8) про суму кредиторської заборгованості Позивача перед ТОВ «Фінансова компанія «Ягуар» за період, що перевірявся.

Отже, під час перевірки Позивачем було надано Відповідачу всі необхідні документи для підтвердження господарських операцій ТОВ «Фінансова компанія «Ягуар».

Частиною 9 ст.205 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Разом з цим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Станом на час розгляду справи воєнний стан триває. Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 №9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26.02.2022 прийнято наказ №14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі. Позивач з відповідним рапортом не звертався.

З огляду на викладене, у встановлений КАС України строк рішення по справі з об`єктивних причин не було прийнято, справу розглянуто у розумний строк після виникнення можливості для цього.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши позовну заяву, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство Завод обважнювачів (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 99, ), є юридичною особою за законодавством України. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру Юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності Позивача є виробництво неметалевих мінеральних виробів.

Між ПрАТ «Завод обважнювачів» та ТОВ «Фінансова компанія Ягуар», було укладено договори позики:

Договір від 21.09.2012 № 5 (з урахуванням додаткових угод від 17.10.2012, 26.12.2014, 29.11.2016, 24.04.2017, 05.01.2018, 19.12.2019), згідно з яким позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у сумі 4 300 000 грн., а позичальник зобов`язується в установлений цим договором строк повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів, а також сплатити позикодавцю проценти у розмірі та порядку, встановленому цим договором. Позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2014, включно (п.5.1 договору). Позичальник зобов`язаний повернути позику не пізніше дати, вказаної у п.5.1 цього договору.

Додатковою угодою від 17.10.2012 до договору позики грошових коштів від 21.09.2012 № 5 передбачено, що сума позики, що надається за цим договором, складає 4 515 000 грн. Пункт 6.3 Договору викладено в новій редакції в частині: «6.3. Розрахунок суми процентів за користування позикою здійснюється починаючи з дня перерахування суми позики Позичальнику і до 31.12.2014 включно».

Додатковою угодою від 26.12.2014 до договору позики грошових коштів від 21.09.2012 № 5 пункт 5.1 договору викладено в новій редакції: позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2016, включно.

Додатковою угодою від 29.11.2016 до договору позики грошових коштів від 21.09.2012 № 5 пункт 5.1 договору викладено в новій редакції: позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2019, включно.

Додатковою угодою від 19.12.2019 до договору позики грошових коштів від 21.09.2012 № 5 пункт 5.1 договору викладено в наступній редакції: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику або частину наданої позики протягом 30 (тридцяти) днів від дня пред`явлення позикодавцем відповідної вимоги про це.

Договір від 07.10.2013 № 1 (з урахуванням додаткових угод від 23.12.2013, 26.12.2014, 29.11.2016, 24.04.2017, 05.01.2018, 19.12.2019), згідно з яким позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у сумі 2 000 000 грн, а позичальник зобов`язується в установлений цим договором строк повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів, а також сплатити позикодавцю проценти в розмірі та порядку, встановленому цим договором. Позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2014, включно (п. 5.1 договору). Позичальник зобов`язаний повернути позику не пізніше дати, вказаної у п.5.1 цього договору.

Додатковою угодою від 23.12.2013 до договору позики грошових коштів від 07.10.2013 № 1 пункт 6.3 Договору викладено в новій редакції в частині: Розрахунок суми процентів за користування позикою здійснюється починаючи з дня перерахування суми позики Позичальнику і до 31.12.2014 включно.

Додатковою угодою від 26.12.2014 до договору позики грошових коштів від 07.10.2013 № 1 пункт 5.1 договору викладено в новій редакції: позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2016, включно.

Додатковою угодою від 29.11.2016 до договору позики грошових коштів від 07.10.2013 № 1 пункт 5.1 договору викладено в новій редакції: позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2019, включно.

Додатковою угодою від 19.12.2019 до договору позики грошових коштів від 07.10.2013 № 1 пункт 5.1 договору викладено у наступній редакції: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику або частину наданої позики протягом 30 (тридцяти) днів від дня пред`явлення позикодавцем відповідної вимоги про це.

Договір від 12.11.2013 № 2 (з урахуванням додаткових угод від 23.12.2013, 26.12.2014, 29.11.2016, 24.04.2017, 05.01.2018, 19.12.2019), згідно з яким позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у сумі 2 900 000 грн, а позичальник зобов`язується в установлений цим договором строк повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів, а також сплатити позикодавцю проценти в розмірі та порядку, встановлених цим договором. Позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2014, включно (п. 5.1 договору). Позичальник зобов`язаний повернути позику не пізніше дати, вказаної в п. 5.1 цього договору.

Додатковою угодою від 23.12.2013 до договору позики грошових коштів від 07.10.2013 № 1 пункт 6.3 Договору викладено в новій редакції в частині: Розрахунок суми процентів за користування позикою здійснюється починаючи з дня перерахування суми позики Позичальнику і до 31.12.2014 включно.

Додатковою угодою від 26.12.2014 до договору позики грошових коштів від 12.11.2013 № 2 пункт 5.1 договору викладено в новій редакції: позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2016, включно.

Додатковою угодою від 29.11.2016 до договору позики грошових коштів від12.11.2013 № 2 пункт 5.1 договору викладено в новій редакції: позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2019, включно.

Додатковою угодою від 19.12.2019 до договору позики грошових коштів від 12.11.2013 № 2 пункт 5.1 договору викладено у наступній редакції: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику або частину наданої позики протягом 30 (тридцяти) днів від дня пред`явлення позикодавцем відповідної вимоги про це.

Договір від 20.05.2014 № 1 (з урахуванням додаткових угод від 22.12.2014, 26.12.2014, 29.11.2016, 24.04.2017, 05.01.2018, 19.12.2019), згідно з яким позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у сумі 6 000 000 грн, а позичальник зобов`язується в установлений цим договором строк повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів, а також сплатити позикодавцю проценти в розмірі та порядку, встановлених цим договором. Позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31 грудня 2016 року включно (п. 5.1 договору). Позичальник зобов`язаний повернути позику не пізніше дати, вказаної у п.5.1 цього договору.

Додатковою угодою від 22.12.2014 до договору позики грошових коштів від 07.10.2013 № 1 пункт 6.3 Договору викладено в новій редакції в частині: Розрахунок суми процентів за користування позикою здійснюється починаючи з дня перерахування суми позики Позичальнику і до 31.12.2014 включно.

Додатковою угодою від 29.11.2016 до договору позики грошових коштів від 20.05.2014 № 1 пункт 5.1 договору викладено в новій редакції: позикодавець надає позичальнику позику на строк до 31.12.2019, включно.

Додатковою угодою від 19.12.2019 до договору позики грошових коштів від 20.05.2014 № 1 пункт 5.1 договору викладено в наступній редакції: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику або частину наданої позики протягом 30 (тридцяти) днів від дня пред`явлення позикодавцем відповідної вимоги про це.

29.12.2020 року, між ТОВ «ФК Ягуар» та боржником ПрАТ «Завод обважнювачів» укладено договір про прощення боргу, відповідно до умов якого Сторони домовились припинити зобов`язання Боржника перед Кредитором із погашення суми боргу в розмірі 1 200 000,00 шляхом прощення боргу, що виник на підставі Договору позики грошових коштів №5 від 21.09.2012.

Заборгованості по договору позики грошових коштів від 21.09.2012 № 5 зменшено на загальну суму 2 433 367 грн., у тому числі: 1 233 367 грн - шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ФК Ягуар», що підтверджується платіжними дорученнями за липень-грудень 2020 року, а також карткою рахунку 611 за серпень 2015р. серпень 2021р., 1 200 000 грн - шляхом списання на підставі договору про прощення боргу від 29.12.2020р.

На підставі направлень від 30.03.2021 № 681, від 30.03.2021 №678, від 30.03.2021 №685, від 30.03.2021 №683, від 30.03.2021 №686, ГУ ДПС в Донецький області відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20, підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1, пункту 77.4. статті 77, пункту 82.1. статті 82 Податкового кодексу України, плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2021 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у Донецький області від 22.03.2021 №377-п була проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, з питань єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, іншого законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої було складено Акт перевірки 03 червня 2021 № 5732/05-99-07-14, відповідно до якого податовим органом було встановлено наступні порушення:

-пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України ПрАТ «Завод Обважнювачів», внаслідок чого занижено податок на прибуток за 2020 рік у розмірі 7027099 грн;

на порушення п.185.1, п.188.1, 201.4 Податкового кодексу України, п.11 п. 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Мінфіну від 31.12.2015р. №1307 із змінами занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті в бюджет за грудень 2020 року на суму 68002 грн, не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну на суму ПДВ з вартості перевищення залишкової вартості над фактичною ціною;

- абзацу «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України та пункту 3.1,3.2, 3.3, 3.4, 3.5 розділу III «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» затвердженого наказом №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 №111/26556 (далі Наказ №4) із змінами та доповненнями наказ Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2020 за №1304/35587, в частині надання Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року, 2 квартал 2019 року, 3 квартал 2019 року, 4 квартал 2019 року, за 1 квартал 2020 року, за 2 квартал 2020 року, 3 квартал 2020 року, 4 квартал 2020 року з недостовірними даними;

-підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, пункту 54.2 статті 54, абзацом 2 п.57.1 ст.57, абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, абзацу «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України в не включення доходу (додаткове благо) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку внаслідок чого була занижена сума податку на доходи фізичних осіб 314 810,82 грн станом на 31.12.2020 року;

- підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, пункту 54.2 статті 54, абзацом 2 п.57.1 ст.57, абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, абзацу «а» пункту 176.2 статті 176 підпункту 1.4, підпункту 1.3 пункту 161 підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України в частині не включення доходу (додаткове благо) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку внаслідок чого була занижена сума військового збору 26234,24 грн станом на 31.12.2020 року;

- пункту 1 частини 2 статті 6, пункту 4, пункту 5 статті 7, частини 8 статті 9 Закону України від 08.07.2020 №2464-VI несвоєчасно нарахований єдиний внесок в сумі 166524,50 грн, а саме: за грудень 2018 року в сумі 98364,55 грн., за січень 2019 року в сумі 1004,24 грн., за лютий 2019 року в сумі 262,44 грн., за серпень 2019 року в сумі 82,79 грн., за вересень 2019 року в сумі 598,77 грн., за жовтень 2019 року в сумі 421,30 грн., за листопад 2019 року в сумі 162,29 грн., за грудень 2019 року в сумі 595,74 грн., за січень 2020 року в сумі 279,63 грн., за лютий 2020 року в сумі 2819,40 грн., за березень 2020 року в сумі 971,15 грн., за квітень 2020 року в сумі 6447,26 грн., за червень 2020 року в сумі 40245,15 грн., за серпень 2020 року в сумі 3846,84 грн., за жовтень 2020 оку в сумі 128,45 грн., за листопад 2020 року в сумі 300,50 грн.

Позивач надав заперечення до Акту перевірки, викладені у документі «Заперечення до акту документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» від 03 червня 2021 № 5732/05-99-07-14.

Висновком ГУ ДПС у Донецькій області щодо розгляду заперечення до акту документальної планової перевірки ПрАТ «Завод обважнювачів» від 23.07.2021 за №21207/6/05-99-07-14-19 у п 3.1.1.2 вирішено висновки акту перевірки викласти в наступній редакції:

- підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, підпункту 3.3 розділу 3 Міжнародного стандарту фінансової звітності 9 «Фінансові інструменти» занижено податок на прибуток підприємств за 2019 рік у розмірі 1 832 197 грн;

- пункту 185.1, статті 185, пункту 188.1, статті 188, пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Мінфіну від 31.12.2015р. №1307 із змінами занижено суму податку на додану вартість, який підлягає сплаті в бюджет за грудень 2020 року на суму 68 002 грн, не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну на суму ПДВ з вартості перевищення залишкової вартості основних засобів над фактичною ціною;

- абзацу «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України та пункту 3.1,3.2, 3.3, 3.4, 3.5 розділу III «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» затвердженого наказом №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 №111/26556 (далі Наказ №4) із змінами та доповненнями наказ Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2020 за №1304/35587, в частині надання Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року, 2 квартал 2019 року, 3 квартал 2019 року, 4 квартал 2019 року, за 1 квартал 2020 року, за 2 квартал 2020 року, 3 квартал 2020 року, 4 квартал 2020 року з недостовірними даними;

- пункту 1 частини 2 статті 6, пункту 4, пункту 5 статті 7, частини 8 статті 9 Закону України від 08.07.2020 №2464-VI несвоєчасно нарахований єдиний внесок в сумі 166524,50 грн, а саме: за грудень 2018 року в сумі 98364,55 грн., за січень 2019 року в сумі 1004,24 грн., за лютий 2019 року в сумі 262,44 грн., за серпень 2019 року в сумі 82,79 грн., за вересень 2019 року в сумі 598,77 грн., за жовтень 2019 року в сумі 421,30 грн., за листопад 2019 року в сумі 162,29 грн., за грудень 2019 року в сумі 595,74 грн., за січень 2020 року в сумі 279,63 грн., за лютий 2020 року в сумі 2819,40 грн., за березень 2020 року в сумі 971,15 грн., за квітень 2020 року в сумі 6447,26 грн., за червень 2020 року в сумі 40245,15 грн., за серпень 2020 року в сумі 3846,84 грн., за жовтень 2020 оку в сумі 128,45 грн., за листопад 2020 року в сумі 300,50 грн.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Донецькій області прийнято ППР від 30.07.2021 № 8547/05-99-07-14 про збільшення суми податкових зобов`язань з податку на прибуток на 1 832 197 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 183 219,70 грн.

06.08.2021 року Приватне акціонерне товариство «Завод обважнювачів» отримало податкове повідомлення-рішення від 30.07.2021 р. № 8547/05-99-07-14.

Не погодившись з висновком ГУ ДПС у Донецькій області щодо розгляду заперечення до Акту перевірки. Позивач, скориставшись правом на адміністративне оскарження, звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою № 612/21 від 16.08.2021 року на податкове повідомлення-рішення від 30.07.2021 р. № 8547/05-99-07-14. А також пізніше листом №703/21 від 22.09.2021 року надав Доповнення до скарги на податкове повідомлення-рішення від 30.07.2021 р. № 8547/05-99-07-14.

Рішенням № 24086/6/99-00-06-01-01-06 від 25.10.2021 року про результати розгляду скарги, Державна податкова служба України залишила податкове повідомлення-рішення від 30.07.2021 р. № 8547/05-99-07-14 без змін.

За заявою Позивача №585/21/1 від 09.08.2021, було проведено комісійне економічне експертне дослідження, за результатами проведення якого було складено письмовий Висновок експертів №30/08/21-2 від 30.08.2021 року, який надавався для вивчення Державній податковій службі України в рамках адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення від 30.07.2021 року №8547/05-99-07-14 доповнення до скарги на ППР.

У вказаному висновку зазначено, що висновки Акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» від 03.06.2021 №5732/05-99-07-14, в частині п. 3.1.1.1 «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку», викладеного в новій редакції згідно відповіді ГУ ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України №21207/6/05-99-07-14-19 від 23.07.2021 «Щодо розгляду заперечення до акту документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Завод обважнювачів», щодо взаємовідносин з ТОВ «Фінансова компанія «Ягуар» щодо заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за 2019 рік у сумі 1832 197 грн. та розмір штрафної (фінансової) санкції в сумі 183219,70 грн. документально не підтверджуються.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим ГУ ДПС у Донецькій області податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Приписами п. 81.1 статті 81Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пунктів 77.6-77.9 статті 77 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлень від 30.03.2021 № 681, від 30.03.2021 №678, від 30.03.2021 №685, від 30.03.2021 №683, від 30.03.2021 №686, ГУ ДПС в Донецький області відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20, підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1, пункту 77.4. статті 77, пункту 82.1. статті 82 Податкового кодексу України, плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2021 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у Донецький області від 22.03.2021 №377-п була проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, з питань єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, іншого законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої було складено Акт перевірки 03 червня 2021 № 5732/05-99-07-14.

За підставами призначення та проведення документальної планової виїзної перевірки, порушення судом не виявлено.

Проте, з вищевказаними висновками Акту перевірки суд не може погодитись з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з п. 135.1. ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 14.1.257. ст. 14 ПК України: фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відтак, безповоротна фінансова допомога - це, зокрема, сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.

За визначенням підпункту 14.1.267 пункту 14.1 статті 14 ПК України позика - грошові кошти, що надаються резидентами, які є фінансовими установами, або нерезидентами, крім нерезидентів, які мають офшорний статус, позичальнику на визначений строк із зобов`язанням їх повернення та сплатою процентів за користування сумою позики.

За своєю правовою природою поворотна фінансова допомога є позикою.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1-2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із статтю 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За ч.1 статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч.1 статті 260 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У відповідно до п.п. 4, 5 і 6 П(С)БО 11 "Зобов`язання", за строком погашення зобов`язання поділяють на: довгострокові (очікуваний строк погашення перевищує 12 місяців або операційний цикл) та поточні (очікуваний строк погашення не перевищує операційного циклу чи 12 місяців).

Поточні зобов`язання відображаються в балансі за сумою погашення (недисконтованою сумою грошових коштів або їх еквівалентів, котра, як очікується, буде сплачена для погашення зобов`язання в процесі звичайної діяльності підприємства).

Зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Аналізуючи зміст пункту 5 П(С)БО 11 "Зобов`язання" можна дійти правового висновку, що під словами "не підлягає погашенню" слід мати на увазі випадок, коли є впевненість у тому, що заборгованість уже не погашатиметься. Зокрема, така впевненість може бути у такому випадку як сплив строк позовної давності (під яким в ст. 256 Цивільного кодексу України розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) та прийняття рішення не погашати борг після його закінчення.

Тобто, після спливу строку позовної давності боржник може бути впевненим, що кредитор не зможе звернутися до суду з вимогою про погашення заборгованості, а тому погашення такої заборгованості вже не є обов`язком боржника. З огляду на зазначене, боржник може або розрахуватися з кредитором за такими зобов`язаннями, або ж прийняти рішення про їх непогашення.

Відповідно до ст.ст. 257, 260 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, перебіг строку позовної давності розпочинається з наступного дня після відповідної календарної дати чи настання події, із якою пов`язаний його початок. Зокрема така подія може настати в день, коли особа дізналася (або могла дізнатися) про порушення власного права чи про особу, котра його порушила (як то визначено в ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

При цьому, ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Наведені положення дають підстави також для висновку, що у договірних правовідносинах початок перебігу строку позовної давності також залежить від умов договору, укладеного між боржником і кредитором, щодо строків виконання зобов`язання.

Отже, у разі якщо зобов`язання має визначений строк виконання (у договорі чітко зазначено, до якої дати чи в який строк сторони повинні виконати свої зобов`язання), то перебіг позовної давності розпочинається зі спливом строку виконання (що передбачено в частині 5 статті 261 Цивільного кодексу України та кореспондується зі статтею 530 цього Кодексу). Тобто, фактично перебіг позовної давності розпочинається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до укладених зазначених вище угод від 19.12.2019 до договорів позики, сторони визначили, за взаємною згодою, що виконання зобов`язання з повернення позики (з урахуванням положень абз. 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України), пов`язано із настанням події, яка відповідно до умов додаткової угоди повинна неминуче настати, а саме: пред`явлення вимоги Позикодавцем про повернення суми позики, або її частини.

Умови укладених Приватним акціонерним товариством «Завод обважнювачів» договорів позики №5 від 21,09.2012, №2 від 12.11.2013, №1 від 07.10.2013, №1 від 20.05.2014 та додаткових угод до них, підтверджують умови поворотної фінансової допомоги. Договори позики були укладені уповноваженими представниками Сторін, їх зміст відповідає вищевказаним нормам законодавства про правове регулювання позики і не відповідає змісту поняття безповоротної фінансової допомоги, передбаченому п. 14.1.257. ст. 14 ПК України.

На підставі наявних у матеріалах справи платіжних доручень № 2751 від 28.07.2020р., № 12774 від 26.08.2020р.; № 13140 від 28.09.2020р.; № 13487 від 27.10.2020р.; № 13861 від 27.11.2020р.; № 14183 від 21.12.2020р., № 14215 від 22.12.2020р., № 14263 від 28.12.2020р., № 14308 від 30.12.2020р., про повернення коштів на виконання договорів позики судом встановлено, що станом на час проведення перевірки, Приватним акціонерним товариством «Завод обважнювачів» було повернуто позики у загальній сумі 2 433 367 грн., (із них 1 200 000,00 шляхом списання на підставі договору про прощення боргу від 29.12.2020р.) залишок заборгованості становив 10 178 873 грн., строки позовної давності на його стягнення не спливли.

На підставі системного аналізу вищевказаних норм законодавства України та наданих позивачем доказів, суд зазначає, що оскільки позику було фактично отримано і частково повернуто, господарські взаємовідносини позивача із ТОВ «ФК Ягуар» не призвели до виникнення у позивача доходів, збільшення його активів.

Отже, не можуть бути визнані безповоротною фінансовою допомогою кошти, які вже було повернуто Позичальником на підставі договорів позики чинному кредитору на підставі чинних договорів, жоден з яких не визнаний недійсним. Суд звертає увагу, що дійсність і чинність самих договорів позики відповідачем не оспорюється.

Кошти, отримані позичальником Приватним акціонерним товариством «Завод обважнювачів» вищевказаними договорами позики та частково повернуті, не підпадають під визначення безповоротної фінансової допомоги за п. 14.1.257 ПК України чи прибутку за ст. 134.1.1. ПК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу про заниження Приватним акціонерним товариством «Завод обважнювачів» інших доходів є безпідставним, а податкове повідомлення-рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Згідно частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що протиправні рішення, внаслідок яких виник спір, прийняті ГУ ДПС у Донецькій області, а позовні вимоги про зобов`язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних є похідними від цієї позовної вимоги, тому керуючись положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 246, 250, 257 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний Приватного акціонерного товариства Завод обважнювачів (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 99, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2021 р. № 8547/05-99-07-14, видане Головним управлінням ДПС у Донецькій області Приватному акціонерному товариству «Завод обважнювачів» на підставі Акту перевірки від 03 червня 2021 № 5732/05-99-07-14.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь Приватного акціонерного товариства Завод обважнювачів (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 99, ) сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятьсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Стойка