Справа № 140/7890/23
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7890/23

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Дмитрук В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Луцької міської ради про: 1) визнання бездіяльності посадових осіб Луцької міської ради щодо нездійснення компенсаційної виплати за рахунок місцевого бюджету на особистий рахунок у Державному комунальному підприємстві «Луцьктепло» - оплати за послугу з централізованого надання гарячої води, що призвело до утворення заборгованості через несплату нарахованих витрат, як громадянину, якому відповідно до законодавства було призначено субсидію на оплату житлово- комунальних послуг у разі відсутності квартирних приладів обліку гарячої води, що перевищило соціальні нормативи, визначені підпунктами 2-4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 №409 з травня 2019 по квітень 2022 року, протиправною (далі позовна вимога №1); 2) зобов`язання відповідно до пункту 31 постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 перерахувати суму в розмірі 7 658 грн 94 коп. на особовий рахунок позивача у Державному комунальному підприємстві «Луцьктепло», компенсацію за нараховану за централізоване надання гарячої води, як перевищення соціального нормативу, встановленого для громадян, яким відповідно до законодавства призначено субсидію (далі позовна вимога №2); 3) стягнути 150 000 грн на відшкодування моральної шкоди (далі позовна вимога №3).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено 10-денний строк на усунення недоліків з моменту отримання зазначеної ухвали, шляхом подання до суду: 1) належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви (в тому числі й для відповідача), 2) доказів на підтвердження існування обставин для звільнення від сплати судового збору або доказів про його оплату у визначеному законодавством розмірі 1 073 грн 60 коп.; 3) заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказами поважності причин його пропуску; 4) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (в тому числі й для відповідача); 5) копії паспорту та РНОКПП (в тому числі й для відповідача).

Копію ухвали судді від 28.04.2023 про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 05.05.2023.

10.05.2023 на адресу суду надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали від 28.04.2023 до якої долучено копію доказу отримання вказаної ухвали 05.05.2023, копію довідки про доходи від 13.01.2023, належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви всі копії в двох екземплярах.

В поданій заяві позивач зазначає наступне:

- номер облікової картки платника податків позивача зазначено на титульній сторінці позовної заяви, тому зазначення номеру і серії паспорта як додаткового доказу адміністративно - процесуальної правоздатності не передбачено, а відтак, вимагання надання таких даних, є протиправним;

- порядок надання документів, що додаються до позовної заяви, визначено статтею 161 КАС України, якою не передбачено зазначення дати засвідчення, тому що вони є додатком до позовної заяви, дата подання якої є датою засвідчення копій документів для суду та відповідача, в зв`язку з чим підтвердження своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення позивач вважає несуттєвим недоліком;

- в позовній заяві зазначено про те, що згідно з пунктом 13 частини другої статті 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями , діями чи бездіяльністю органу державної влади, Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, і при цьому, судом не виконано обов`язок щодо розгляду підстави для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, на яке посилався позивач, не надано обґрунтованої відмови та жодним чином не відреаговано на пункт 13 частини другої статті 2 вказаного Закону;

- ухвала суду, в частині врахування несплати судового збору за подання позовної заяви, має бути скасована, як така, що має розбіжності із справою №140/2782/19, яка відповідно до пункту 21 частини першої статті 4 КАС України є типовою справою, під час розгляду якої, через посилання позивача на пункт 13 частини другої статті 2 Закону України «Про судовий збір», обов`язок сплатити судовий збір за подання позовної заяви судом - не розглядався; а також не вимагалось вказувати у копіях додатків до позовної заяви дату їх засвідчення;

- вказані у позовній заяві рішення суду та виконкому міськради не є такими, що мають підстави припускати, що не додані докази є основою доказування, які можуть бути втрачені, а неподання їх у письмовій формі унеможливить або ускладнить прийняття судового рішення;

- позивач, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України, здійснював надану вказаною статтею можливість досудового порядку вирішення спору, на що для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, остання відповідь за підписом голови міськради, на скаргу від 07.03.2023 датована 27.03.2023, на яку було надіслано лист від 07.04.2023 та очікується відповідь, яка буде долучена до матеріалів справи, після її отримання, відповідно не було порушено строків звернення до адміністративного суду.

З приводу усунення позивачем недоліків позовної заяви та зазначених у поданій 10.05.2023 заяві обставин, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Що стосується сплати судового збору, позивач, відповідно до заяви, вважає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (незважаючи на зазначення статті 2, яка не містить частин та пунктів, а не статті 3).

Так, згідно вказаної правової норми судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Позовна заява є окремим об`єктом справляння судового збору (частина 1 статті 3 цього Закону), а розміри ставок судового збору визначаються для кожного об`єкта окремо (пункт 3 частини 2 статті 4 Закону).

Згідно з приписами частини першої статті 5 КАС України щодо способів судового захисту, які кореспондують з положеннями частини другої статті 245 КАС України щодо повноважень суду при вирішенні справи, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання протиправним і скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень - коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішують судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст вказаної норми вказує на те, що позовну вимогу про відшкодування шкоди заявлену в адміністративному судочинстві обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). За такого правового регулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір.

А відтак, судом взято до уваги доводи позивача, наведені в позовній заяві щодо наявності підстав звільнення від сплати судового збору, однак виключно щодо позовної заяви про стягнення моральної шкоди (позовна вимога 3), в той час позовні вимоги 1 та 2 є взаємопов`язаною немайновою вимогою, яка повинна бути оплачена судовим збором в розмірі 1 073 грн., про що й вказано в ухвалі від 28.04.2023.

Подібні висновки щодо застосування зазначених норм права містяться в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 2 травня 2019 року у справі №9901/167/19 та Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №820/5268/17, постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 597/664/18.

В ухвалах від 25.08.2020 у справі №300/49/20 та від 10.12.2020 у справі №300/59/20 Верховний Суд зазначив, що лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини стосовно відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади особисто особі, така особа звільняється від сплати судового збору.

Заявлені у цій справі позовні вимоги 1 та 2 не охоплюються визначеними у п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» передумовами для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином суддею не встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за заявлені позовні вимоги 1 та 2.

За правилами пункту 3 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, звільнення позивача, предметом позову якого є захист соціальних (житлових) прав, від сплати судового збору за подання позовної заяви можливе ухвалою суду за клопотанням такого позивача, який разом з клопотанням також повинен надати докази на підтвердження свого важкого майнового стану, в той час як подана довідка про доходи №6338 0431 8621 0310 про отриману за січень - грудень 2022 року пенсію в сумі 32 816 грн 64 коп. таким доказом не є, оскільки не підтверджує склад сім`ї, розмір отриманого доходу кожного з її членів тощо.

При цьому, суд зауважує, що клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем подано не було.

Стосовно дотримання позивачем строку на звернення до суду, суд вважає за необхідне вказати, що можливість досудового врегулювання спору надається не статтею 122 КАС України, а законом, який повинен містити відповідний порядок такого врегулювання спору, таким чином, суд констатує, що позивачем не наведено жодних причин поважності пропуску строку на звернення до суду.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також суд вважає за необхідне вказати, що позивачем хибно трактується поняття «типової справи», оскільки наявність в провадженні суду іншої справи (справ) не є підставою для визнання її типовою та застосування будь-яких висновків суду в інших справах суду тієї ж юрисдикції.

Згідно з частинами першою-другою статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи приписи статті 76 КАС України, суд вважав за необхідне витребувати ряд доказів, які вважав належними та достатніми для підтвердження наявності обставин справи, наведених позивачем у позовній заяві, однак позивачем такі докази на виконання вимог ухвали від 28.04.2023 надано не було.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно із частиною п`ятою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

Таким чином, оскільки позивач у встановлений судом строк (до 15.05.2023 включно) не повністю усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 про залишення позовної заяви без руху (подано належним чином засвідчені копій документів, доданих до позовної заяви (в тому числі й для відповідача), тому вказану позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу.

Керуючись пунктами 1, 9 частини четвертої, частинами п`ятою восьмою статті 169, статтею 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.В. Дмитрук