Справа № 585/13/23
Суддя: Цвєлодуб Г. О.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/13/23
Номер провадження 2-а/585/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання - Салій О.І.

за участю представника позивача адвоката Маляра М.В.,

представника відповідача Давиденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ромни в режимі відеоконференцзв`язку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ГАБІ № 646877 від 24 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Роменського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 646877 від 24 серпня 2022 року про накладення на неї адміністративного стягнення за ст. 183 КУпАП в сумі 850 грн. 00 визнати незаконною та скасувати. Провадження по адміністративній справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.12.2022 їй стло відомо про те, що працівниками Роменського РВП ГУ НП у Сумській області 24.08.2022 р. було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Вважає, що висновок працівника поліції, викладений у оскаржуваній постанові, жодним чином не обґрунтований, а докази про вчинення нею адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП у працівника поліції були відсутні. Окрім того вона не була належним чином повідомлена про дату та час розгляду адміністративної справи та їй не було належним чином роз`яснено права особи, яка притягується до відповідальності. Розгляд справи було проведено у її відсутність та оскаржувану постанову у день її винесення не вручено, факт відмови від отримання постанови підписами свідків не засвідчено. З огляду на викладене, вважає, що у поліцейського Роменського РВП не було підстав для її притягнення до адміністративної відповідальності, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся із процесуальними порушеннями, а тому співробітником відповідача протиправно винесено оскаржувана постанова, що зумовлює її скасування в судовому порядку та закриття провадження у справі.

Ухвалою від 22 лютого 2023 року поновлено строк для оскарження постанови по справі про накладення адміністративного стягнення від 24.08.2022 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги за позовом підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, додатково обґрунтувавши доводи, викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази та відеозапис, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 24.08.2022 ІСРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Чоні О.Ю. винесено постанову серії ГАБІ № 646877 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. за порушення ст. 183 КУпАП.

Як зафіксовано в оскаржуваній постанові, 24.08.2022 року о 17 год. 20 хв. гр. ОСОБА_1 , за місцем свого мешкання, здійснила завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме повідомила на спецлінію «102» про факт її побиття чоловіком, що не мав місця як такий, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про її оскарження.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам учасників процесу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України Про Національну поліцію поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про Національну поліцію під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 3 КУпАП).

За матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_1 24.08.2022 близько 17:00 год. на спецлінію «102» повідомила про те, що за місцем мешкання у АДРЕСА_1 чоловік наносить їй тілесні ушкодження, для перевірки чого на місце події була направлено наряд сектору реагування патрульної поліції.

За дослідженим у ході судового розгляду відеозаписом, що здійснювався на бодікамеру поліцейського вбачається, що прибувши на місце виклику, працівниками поліції проведено перевірку та встановлено, що ОСОБА_1 перебуває за місцем свого проживання, при цьому жодних видимих наявних тілесних ушкоджень на ній виявлено не було, а під час проведення опитування остання ухилялась від надання пояснень з приводу такого виклику, натомість звинувачувала поліцейських у незаконних діях, з приводу чого знову здійснювала виклик поліції, мети свого виклику пояснити не змогла та від допомоги, що була запропонована відмовилась тощо.

Вказані події стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., внаслідок чого відповідачем винесено постанову серії ГАБІ № 646877 від 24.08.2022 р. за порушення ст. 183 КУпАП.

Так, відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП України, настає за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 44-1, 44-3, 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, 88-1, 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта, сьома - дев`ята статті 121, частина четверта і шоста статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина третя статті 126, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, частина восьма статті 152-1, статті 154, 155, 155-2-156, частини перша - четверта статті 156-1, статті 156-2, 159, 160, 162, 162-3, частина перша статті 163-17, статті 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 -166-18, 166-27, 172-4 -172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2, 173-173-2, 173-4, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 182 - 183-1, частини перша - третя, сьома статті 184, статті 184-1 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20);

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені у їх сукупному зв`язку, суд вважає, що наявними в матеріалах справи письмовими доказами та наданим відеозаписом, спростовується наявність підстав вважати, що відносно ОСОБА_1 було вчинено насильство та спричинено їй тілесні пошкодження, а тому остання, повідомляючи на спецлінію «102» вказану інформацію, мала усвідомлювати, що вона є неправдивою, тобто бажала даремного виїзду на місце виклику працівників поліції, і у діях ОСОБА_1 вбачається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому суд враховує, що в силу приписів ч.1 ст.77 КАС України позивач, як сторона по справі, не звільнений від доведення тих обставин, на яких грунтуються його вимоги та заперечення. Разом з цим, позивачем такий обов`язок не виконаний.

Щодо доводів позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся із процесуальними порушеннями, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, зокрема за подіями, що зафіксовано на відеозаписі, суд вважає, що право позивача, яка має вищу юридичну освіту та у достатній мірі може володіти та розпоряджатися наданими їй правами, на захист порушено не було, можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема юридичною допомогою, їй було надано, оскільки остання у ході опитування поліцейськими здійсненювала телефонні дзвінки, повідомляючи про незаконність дій поліцейських, відмовилась від отримання постанови у справі про адміністративне правопорушення, у часі спілкування позивачка обмежена не була.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заваленого ОСОБА_1 позову, а доводи, викладені за змістом такого позову, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 242-246, 250, 286, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ГАБІ № 646877 від 24 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо досуду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г. О. Цвєлодуб