Справа № 686/3156/22
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/3156/22
Провадження № 2-а/686/79/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Кошельник Ю.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гладкоскок С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 25.01.2022 року заступником начальника СРПП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції Садовцем Р.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 616428, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6, 8 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Вказану вище постанову вважає протиправною, та такою, що винесена з порушенням положень КУпАП виходячи з наступного.

На момент зупинки 24.12.2021 року транспортного засобу під його керуванням працівники поліції не мали жодних належних та допустимих доказів, щодо порушення ним положень Митного кодексу України, оскільки інформацію про строки переміщення транспортного засобу та його належність, працівниками поліції було отримано шляхом мобільного телефонного дзвінка, начебто до органів ДМС України, при цьому на той момент йому не було надано жодного підтвердження такої інформації.

Ця обставина зокрема підтверджується і тим, що в оскаржуваній постанові серед доказів зазначено лист ДМС від 04.01.2022 року, з яким крім того його не було ознайомлено під час розгляду справи.

Також викликають сумніви в якості доказів відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної камери, оскільки у зв`язку з їх низькою якістю вони не дозволяють з`ясувати, а ні марку, а ні номерний знак транспортного засобу.

Крім того порушення, передбачене ч.6, ч.8 ст.121 КУпАП по своїй суті не є правопорушенням в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки безпека дорожнього руху не є об`єктом правопорушення, передбаченого ч.6, ч.8 ст.121 КУпАП.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З врахуванням наведеного позивач просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 616428 від 25.01.2022 року.

Ухвалою суду від 09.03.2023 року прийнято до провадження судді Козак О.В. та відкрито провадження в справі №686/3156/22, у зв`язку із тимчасовим увільненням судді Бондарчука В.В., та проведенням повторного автоматизованого розподілу судової справи згідно протоколу від 06.03.2023 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задоволити. Оскільки, відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав зазначених у відзиві

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 616428 від 25.01.2022 року, винесеної заступником начальника СРПП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції Садовцем Р.Ю., 24.12.2021 року о 13год.12хв. на а/д Н-03 201км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla р.н. НОМЕР_1 , щодо якого обмеження встановлені МКУ були порушені, а саме порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України (ввезено громадянином Молдови 20.11.2019 року) та ТЗ передано водію ОСОБА_1 у користування, який не ввозив ТЗ, а також ТЗ протягом 10 днів не зареєстровано у встановленому законом порядку ст.34 ЗУ Про дорожній рух» з моменту митного оформлення, чим порушив вимоги ст.16 ЗУ «Про дорожній рух», п.2.9в, 30.1 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.6,8 ст.121 КУпАП.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн..

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 3, 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з положеннями ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 10 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Пунктом 2.9в ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Згідно п.30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Згідно статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до статті 31 Закону №3353-XII тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Частиною шостою статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною восьмою статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 380 МК Українии визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України.

Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до статті 95 МК строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту встановлено 10 діб.

Згідно частини четвертої статті 380 МК тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України таких транспортних засобів дозволяється на строк до 10 діб за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

З наведеного слідує, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК, та незареєстрованим у встановленому законом порядку, свідчить, що порушення вказаної заборони, що посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.ч.6, 8 статті 121 КУпАП є правопорушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини шоста, восьма статті 121).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно листа Хмельницької митниці Державної митної служби України від 04.01.2022 року №7.26-1/20/8.5/46, станом на 24.12.2021 року згідно наявних баз даних Хмельницької митниці встановлено факт перетину митного кордону України транспортним засобом Toyota Corolla р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації Литва. Зазначений транспортний засіб ввезено на митну територію України 20.11.2019 громадянином Республіки Молдова з метою особистого користування в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

З вказаним листом позивача було ознайомлено під час розгляду справи, до винесення оспорюваної постанови.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин.

З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів (нагрудних камер поліцейських) з місця події було встановлено, що позивача було зупинено працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом Toyota Corolla р.н. НОМЕР_1 , про що позивач зазначає і у позовній заяві, власноручно ним підписаною. Після зупинки, позивач перебуваючи в автомобілі Toyota Corolla р.н. НОМЕР_1 , з`ясовував у працівників поліції причини його зупинки.

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 24.12.2021 року позивач керував автомобілем Toyota Corolla р.н. НОМЕР_1 , який не було зареєстровано в Україні в установленому порядку, та щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України (порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту).

Відтак, належними та допустимими доказами доведено, що позивач порушив приписи ст.16 ЗУ «Про дорожній рух», п.2.9в, 30.1 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.6,8 ст.121 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови серія БАБ № 616428 від 25.01.2022 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1,9, 121, 229, 251, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст.9,10,11,77,79,139, 229, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови серія БАБ № 616428 від 25.01.2022 року, відмовити.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду - 23.05.2023 року.

Суддя: