Справа № 380/7165/22
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 380/7165/22

адміністративне провадження № К/990/17360/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі №380/7165/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регно Італія УА" до Державної митної служби України, Львівської митниці, про визнання протиправними та скасування карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регно Італія УА" звернулось до суду з позовом до Державної митної служби України, Львівської митниці, про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

№UA209170/2021/01473; №UA209170/2021/01474; №UA209170/2021/01475; №UA209170/2021/01479; №UA209170/2021/01477; №UA209170/2021/01478; №UA209170/2021/01476; №UA209170/2021/01472; №UA209170/2021/001496; №UA209170/2021/001497; №UA209170/2021/001498; №UA209170/2021/001508; №UA209170/2021/001515; №UA209170/2021/001522; №UA209170/2021/001528; №UA209170/2021/001547; №UA209170/2021/001555; №UA209170/2021/001556; №UA209170/2021/001566; №UA209170/2021/001567; №UA209170/2021/001565; №UA209170/2021/001604; №UA209170/2021/001609; №UA209170/2021/001588; №UA209170/2021/001601; №UA209170/2021/001596; №UA209170/2021/001600; №UA209170/2021/001597; №UA209170/2021/001598; №UA209170/2021/001599; №UA209170/2021/001610; №UA209170/2021/001602; №UA209170/2021/001612; №UA209170/2021/001630; №UA209170/2021/001634; №UA209170/2021/001633; №UA209170/2021/001631; №UA209170/2021/001632; №UA209170/2021/001644; №UA209170/2021/001641; №UA209170/2021/001645; №UA209170/2021/001656; №UA209170/2021/001655; №UA209170/2021/001657; №UA209170/2021/001654; №UA209170/2021/001675; №UA209170/2021/001668; №UA209170/2021/001686; №UA209170/2021/001705; №UA209170/2021/001708; №UA209170/2021/001703; №UA209170/2021/001714; №UA209170/2021/001711; №UA209170/2021/001704; №UA209170/2021/001720; №UA209170/2021/001707; №UA209170/2021/001706; №UA209170/2021/001718; №UA209170/2021/001702; №UA209170/2021/001719; №UA209170/2021/001716; №UA209170/2021/001723; №UA209170/2021/001717; №UA209170/2021/001715; №UA209170/2021/001736; №UA209170/2021/001739; №UA209170/2021/001741; №UA209170/2021/001763; №UA209170/2021/001762; №UA209170/2022/000016; №UA209170/2022/000012; №UA209170/2022/000014; №UA209170/2022/000013; №UA209170/2022/000021; №UA209170/2022/000025; №UA209170/2022/000026; №UA209170/2022/000062; №UA209170/2022/000051; №UA209170/2022/000080; №UA209170/2022/000060; №UA209170/2022/000068; №UA209170/2022/000063; №UA209170/2022/000058; №UA209170/2022/000061; №UA209170/2022/000059; №UA209170/2022/000069; №UA209170/2022/000073; №UA209170/2022/000071; №UA209170/2022/000070; №UA209170/2022/000070; №UA209170/2022/000075; №UA209170/2022/000079; №UA209170/2022/000067; №UA209170/2022/000082; №UA209170/2022/000081; №UA209170/2022/000090; №UA209170/2022/000088; №UA209170/2022/000103; №UA209170/2022/000104; №UA209170/2022/000113; №UA209170/2022/000130; №UA209170/2022/000123; №UA209170/2022/000124; №UA209170/2022/000127; №UA209170/2022/000128; №UA209170/2022/000125; №UA209170/2022/000129; №UA209170/2022/000126; №UA209170/2022/000131; №UA209170/2022/000132; №UA209170/2022/000142; №UA209170/2022/000141; №UA209170/2022/000143; №UA209170/2022/000165; №UA209170/2022/000168; №UA209170/2022/000166; №UA209170/2022/000177; №UA209170/2022/000187; №UA209170/2022/000210; №UA209170/2022/000212.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022, позов задоволено.

12.05.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі № 380/7165/22, в якій скаржник происть скасувати оскаржувні рішення та відмовити в задоволенні позову.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник посилається на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.

Скаржник указує на необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: від 11.11.2020 у справі № 1.380.2019.004212, проте належних доводів такого відступу скаржником не наведено.

Суд зазначає, що у разі оскарження рішень судів попередніх інстанцій з підстав, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник в касаційній скарзі повинен навести обґрунтовані та переконливі аргументи, які слугували б підставою для висновків про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Таким чином, пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржником не викладено передбачених цією статтею підстав, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Повторна касаційна скарга в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень є ідентичною раніше поданих, тобто не усуває виявлених недоліків і свідчить про ігнорування скаржником роз`яснень, наданих йому в ухвалах Верховного Суду від 31.01.2023, від 28.02.2023, від 03.04.2023, від 04.05.2023 про повернення касаційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 334, 341, 353 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі №380/7165/22 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяВ.П. Юрченко