Справа № 520/5300/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 травня 2023 року № 520/5300/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін) ( АДРЕСА_2 , ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), ідентифікаційний код НОМЕР_4 , щодо невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у день виключення зі списків особового складу військової частини;

- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), ідентифікаційний код НОМЕР_4 , виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Ухвалою судді від 20.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при звільненні з військової служби відповідач протиправно не здійснив йому нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як військовослужбовцю, який звільнився з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, який має вислугу 10 років і більше, в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Зазначає, що умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність вислуги 10 років і більше». Загальна вислуга років позивача на час звільнення становила 28 років 07 місяців та 04 дні, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана, тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Крім того, позивач не відноситься до осіб, яким відповідно до абзацу третього частини другої статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога при звільненні не виплачується у зв`язку зі звільненням з негативних підстав.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що підстава звільнення позивача з військової служби не входить до переліку умов звільнення, які дають право на отримання спірної допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому зазначив, що наявність у позивача 10 і більше років вислуги не є спірною.

Відповідно до ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 було звільнено з військової служби згідно з поданим ним рапортом відповідно до наказу начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06 лютого 2023 року №56-OC на підставі абзацу 10 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.03.2023 року №96-ос «Про особовий склад» ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022 та від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 11 лютого 2023 року № 58/2023 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 20 травня 2023 року.

Отже, починаючи з 24.02.2022 і по теперішній час в Україні триває воєнний стан.

Таким чином, на момент звільнення позивача з військової служби в Україні діяв правовий режим воєнного стану.

Абзацем 2. ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців тa членів їx сімей» передбачено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

На виконання вищевказаної норми закону Постановою Кабінету Міністрів України 12 червня 2013 року №413 затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу (далі - Перелік).

Відповідно до вищевказаного Переліку, військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини:

- виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

- утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дочки, сина віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом І чи ІІ групи або продовжує навчання (студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військових навчальних закладів), стажисти вищого навчального закладу) і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);

- укладення шлюбу військовослужбовцем, особою рядового Чи начальницького складу із громадянкою (громадянином) України, іноземцем або особою без громадянства, що постійно проживає за межами України;

- хвороба військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу або члена його сім ї, якщо така хвороба згідно з висновком лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю або особі рядового чи начальницького складу проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї, у разі відсутності можливості переміщення (переведення) до іншої місцевості;

- необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;

- наявність у військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей; неможливість призначення одного з військовослужбовців, осіб рядового чи начальницького складу, які перебувають у шлюбі, в межах одного населеного пункту (гарнізону) в разі переміщення (переведення) дружини (чоловіка) на нове місце служби до іншого населеного пункту (гарнізону);

- довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу.

Із вищевказаного вбачається, що законом визначений чіткий перелік підстав та обставин звільнення, які дають право на отримання виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, до яких віднесено звільнення зі служби:

- за власним бажанням;

- через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивача було звільнено з військової служби на підставі абзацу 10 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років.

На підставі вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачено здійснення виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби військовослужбовцям, що були звільненні на підставі абзацу 10 підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років), оскільки вказана підстава не є звільненням за власним бажанням, а є підставою для звільнення через сімейні обставини або інші поважні причини, яка не включена до Переліку, затвердженого відповідною постановою КМУ.

Позивач в позовній заяві обґрунтовує заявлені вимоги лише тим, що умовою виплати спірної одноразової допомоги є необхідність мати 10 років вислуги, зазначаючи, що у позивача вислуга років складає 28 років 07 місяців.

Проте, судом встановлено, що у спірних правовідносинах підставами нездійснення виплати одноразової грошової допомоги при звільненні є не відсутність у позивача достатньої вислуги років, а те що підстава звільнення (сімейні обставини або інші поважні причини), через яку ОСОБА_1 було звільнено з військової служби, не передбачена переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та зі служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 12 червня 2013 року №413, як того вимагає абз. 2. ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким і передбачена відповідна виплата.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом в ході розгляду справи не встановлено порушень прав позивача Харківським прикордонним загоном, який у спірних правовідносинах діяв у спосіб та відповідно до діючих нормативно - правових актів, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 19.05.2023.

Суддя Білова О.В.