Справа № 227/478/23
Суддя: Притуляк С. А.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22.05.2023 227/478/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

19 травня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Притуляка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Коверченковій М.О.

представника позивача Прасолова І.В. (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанови по справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00005342 від 17.02.2023р. та серія АА №00005610 від 22.02.2023р відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справах про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП відносно нього за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в оскаржуваних постановах, всупереч вимог ч.2-4 ст.283 КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затвердженої наказом Мінінфраструктури №512 від 27.09.2021р., відповідачем не зазначено інформації щодо марки, моделі, державного знаку напівпричепу, який використовувався позивачем 17.01.2023р. та 26.01.2023р., а також не містять смуг руху, напрямків руху, повної маси транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. На думку позивача, відсутність вказаних відомостей ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв при встановленні фактів перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Також як на підставу для задоволення позову, позивач посилається на те, що строк дії свідоцтва про повірку технічного засобу, яким в автоматичному режимі фіксувалися події 17.01.2023р. та 26.01.2023р., який закінчився, а тому точність технічних характеристик цього засобу підлягала перевірці посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті.

Крім того, позивач вказував на невірне визначення відповідачем розміру штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн. в постанові АА №00005342 від 17.02.2023р., оскільки навантаження на здвоєні осі транспортного засобу було перевищено на 22,4%, за що ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених в позові.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлявся належним чином. Представник позивача пояснив, що позивач не бажає користуватися своїм правом на участь в судовому засіданні по даній справі, довіряючи представляти його інтереси адвокату Прасолову І.В. і це не буде порушувати інтереси позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату і час судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (судових повісток).

Разом із цим, надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи свої заперечення наступним.

Оскаржувані постанови відповідають усім критеріям, передбаченим КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затвердженої наказом Мінінфраструктури №512 від 27.09.2021р., зокрема в них відображено ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП; виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні на ділянці автомобільної дороги.

Також зауважив, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затвердженої наказом Мінінфраструктури №512 від 27.09.2021р. затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови, а інформація, яка формує об`єктивну сторону правопорушення, не лише міститься в постанові, але й підтверджується інформаційними файлами та даними фото фіксації.

Щодо справності технічного засобу та достовірності відомостей, встановлених ним, відповідач зауважив, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі WIM 60, WAGA-WIM35, зав. №9, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності №UA.TR. 113-0619/08F-21 від 29.12.2021р. та сертифікатом перевірки №UA.TR. 113-0619-21 від 29.12.2021р.щодо технічного засобу «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі».

Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з запереченнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри, зокрема, не перевищують 21 тони навантаження на строєну вісь, якщо відстань між осями 1,3 метра або менше, на дорогах державного значення.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Частиною 2 ст. 132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздам у вигляді: накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00005342 від 17.02.2023р., винесеною старшим інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51000,00 грн.

Підставою притягнення ОСОБА_1 слугувало те, що останній 17.01.2023р. о 09:59 год. за адресою М-30, км 996+491, Дніпропетровська область, допустив, як відповідальна особа рух транспортного засобу MAN TGX 18.480, днз. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 22,4% (8,96 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. (навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,548% (0,638 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон; навантаження на строєні осі транспортного засобу на 31,2% (6,552 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тонна та відстані між осями 1,3 м. або менше.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00005610 від 22.02.2023р., винесеною старшим інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 34000,00 грн.

Підставою притягнення ОСОБА_1 слугувало те, що останній 26.01.2023р. о 15:41год. за адресою М-30, км 996+491, Дніпропетровська область, допустив, як відповідальна особа рух транспортного засобу MAN TGX 18.480, днз. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 21,5% (8,42 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. (навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,835% (1,016 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон; навантаження на строєні осі транспортного засобу на 26,8% (5,628 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м. або менше.

Згідно ч.2 ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані постанови містять усі зазначені в наведеній вище нормі відомості, зокрема відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення із зазначенням марки, моделі та номерного знаку.

Щодо посилань позивача на те, що всупереч вимог Додатку №1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затвердженої наказом Мінінфраструктури №512 від 27.09.2021р., відповідачем не зазначено інформації щодо марки, моделі, державного знаку напівпричепу, який використовувався позивачем 17.01.2023р. та 26.01.2023р., а також не містять смуг руху, напрямків руху, повної маси транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі, суд зазначає, що: по-перше, ані вказаним Додатком до Інструкції, ані самою Інструкцією не передбачено зазначення у постанові інформації щодо марки, моделі, державного знаку напівпричепу, а по-друге оскаржувані постанови містять інформацію про: загальну масу транспортного засобу, фактичне навантаження на вісь, навантаження на осі, сукупність осей, фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі.

Щодо посилань позивача на те, що строк дії свідоцтва про повірку технічного засобу, яким в автоматичному режимі фіксувалися події 17.01.2023р. та 26.01.2023р., закінчився, а тому точність технічних характеристик цього засобу підлягала перевірці посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті, суд зазначає наступне.

Інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення зафіксовані за допомогою технічних засобів, зокрема приладу автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі WIM 60, WAGA-WIM35, зав. №9.

На підтвердження його є справності та придатності до експлуатації відповідачем надано сертифікат відповідності №UA.TR. 113-0619/08F-21 від 29.12.2021р. та сертифікат перевірки №UA.TR. 113-0619-21 від 29.12.2021р. щодо технічного засобу «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі».

Як вбачається зі змісту сертифікату відповідності №UA.TR. 113-0619/08F-21 від 29.12.2021р., він був чинний до 28.12.2022р., а фіксація правопорушень відбувалася 17.01.2023р. та 22.01.2023р.

Разом із тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 р. № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Крім того, з оскаржуваних постанов вбачається, що розрахунок перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм було здійснено з урахуванням похибки пристрою вимірювання.

Сукупність вказаних обставин не дають суду підстав сумніватися в достовірності результатів вимірювання приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів в русі WIM 60, WAGA-WIM35, зав. №9.

Щодо посилань позивача на невірне визначення відповідачем розміру штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн. в постанові АА №00005342 від 17.02.2023р., оскільки навантаження на здвоєні осі транспортного засобу було перевищено на 22,4% за що ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00005342 від 17.02.2023р., навантаження на строєні осі транспортного засобу позивача MAN TGX 18.480, днз. НОМЕР_1 було перевищено на 31,2% (6,552 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м. або менше.

Частиною 2 ст. 132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

При цьому, з урахуванням п. 22.5 ПДР України, навантаження на строєні вісі також є габаратно-ваговою нормою, як і загальна маса транспортного засобу.

З огляду на перевищення автомобілем позивача встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху понад 30%, накладене на нього стягнення у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є обґрунтованим та відповідає санкції ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.297-7 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1КУпАП може бути звільнена від адміністративної відповідальності, в іншому випадку правомірність поведінки власника транспортного засобу доводиться в судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт, які містяться як в матеріалах справи так і на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мереж Інтернет за посиланнями, які зазначено в оскаржуваних постановах з ідентифікатором доступу.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги норми ст. 19 Конституції України, ст.ст. 245, 279-5, 283 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що уповноваженими посадовими особами належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Натомість, позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 КАС України, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до 77 КАС України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказана норма не звільняє взагалі позивача від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову, понесені витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9,72-77,90,205, 241-246, 271, 286 КАС України, ч.2 ст.132-1КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частину рішення оголошено 19.05.2023р. Повний текст рішення складено 22.05.2023р.

Суддя Притуляк С.А.

19.05.2023