Справа № 520/7812/2020
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 р.м. Харків

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Головного управління Національної поліції в Харківській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 по справі № 520/7812/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 ( далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі ГУНП у Харківській обл., відповідач), в якому просив стягнути з ГУНП в Харківській обл. на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у сумі 284 966,37 грн.

05.08.2020 рішенням Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено.

13.11.2020 постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року по справі №520/7812/2020 скасовано.

Ухвалено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ НП в Харківській обл. про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Харківській обл. щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.01.2019 по 28.05.2020.

Зобов`язано ГУ НП в Харківській обл. нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.01.2019 по 28.05.2020.

21.11.2022 ГУ НП в Харківській обл. звернулося до Другого апеляційного адміністративного суду з заявою про перегляд постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зазначає, що враховуючи наявність судового рішення від 13.11.2020 у справі № 520/7812/2020 свідчить про те, що відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, була покладена на ГУНП в Харківській обл. передчасно, бо нарахований та виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, фактично не є остаточним розрахунком, що підтверджується доводами Другого апеляційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 01.08.2022, які ГУНП в Харківській обл. вважає як нововиявлені, у зв`язку з чим, рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/7812/2020 потребує перегляду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 витребувано з Харківського окружного адміністративного суду справу № 520/7812/21.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023 відкрито апеляційне провадження за заявою ГУ НП в Харківській обл. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020 по справі №520/7812/2020.

12.05.2022 від позивача надійшли заперечення, в яких він просить відмовити у задоволенні заяви ГУ НП в Харківській обл. з огляду на те, що на момент ухвалення Другим апеляційним адміністративним судом 13.11.2020 постанови у справі №520/7812/2020 не існувало будь-якої обставини, яку наразі можливо було б вважати нововиявленою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень.

Так, за приписами частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З аналізу наведеної статті вбачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 28 липня 2022 року та від 26 травня 2022 року у справах № 560/1778/19 та 480/3585/19 відповідно.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.05.2018 у справі №303/3535/16.

У справі, що розглядається, відповідач визначив нововиявленою обставиною постанову, прийняту Другим апеляційним адміністративним судом 01.08.2022 у справі №520/12427/21, де ГУНП в Харківській обл. було відповідачем (апелянтом), а ОСОБА_1 - позивачем, якою відповідача зобов`язано виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Посилаючись на неможливість притягнення повторно до відповідальності, ГУ НП в Харківській обл. звернулося із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 361 КАС України.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 26.02.2020 у справі №800/578/17, необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України є те, що:

по-перше, вона існувала на час розгляду справи;

по-друге, ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи;

по-третє, вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 29.08.2018 у справі № 552/137/15-ц та постанові від 07.09.2020 у справі № 820/5989/15.

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Так, у адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.

Варто зауважити, що обов`язковою умовою для визнання обставин нововиявленими є не лише відсутність у заявника інформації про них на час розгляду справи, а й об`єктивна неможливість одержати її у відповідний час.

При цьому нововиявлена обставина як юридичний акт мав існувати на момент подання позову.

У справі, що розглядається, ухвалення постанови Другим апеляційним адміністративним судом 01.08.2022 по справі №520/12427/21 не є істотними обставинвми, оскільки не спростовують факту обов`язку ГУ НП у Харківській обл. виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Нововиявленими слід вважати обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи, але не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2022, на яку посилається ГУ НП у Хрківській обл., на момент розгляду справи №520/12427/21, об`єктивно не існувало, а тому колегія суддів вважає що даний доказ не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Отже, наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі "Христов проти України" (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі "Желтяков проти України", заява №4994/04, пункт 43).

Таким чином, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2020, оскільки обставини, на які посилається заявник, як на підстави для перегляду цього судового рішення, не є нововиявленими в розумінні ст. 361 КАС України, так як не змінюють встановлених судом обставин (норм матеріального права) та не впливають на результат вирішення справи.

Такі висновки суду щодо застосування приписів 361 КАС України, узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №641/675/19.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) констатував, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії", заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 242, 321, 325, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Головного управління Національної поліції в Харківській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року по справі № 520/7812/2020 залишити без задоволення.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року по справі №520/7812/2020 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Спаскін О.А. П`янова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2023.