Справа № 280/1412/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Справа № 280/1412/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту з пенсійних питань та соціального захисту МВС України Міністерства внутрішніх справ України, Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області", Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачених діючим законодавством документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України №3-1 від 30.01.2007 року;

- зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачені діючим законодавством документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області розглянути документи про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Ухвалою суду від 13 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви (у примірнику для суду та копії відповідно до кількості відповідачів) з зазначенням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідачів, вказавши належний склад учасників справи, з урахуванням вказаних судом зауважень.

17.03.2023 позивачем на виконання ухвали суду надано належним чином оформлену уточнену позовну заяву з усунутими недоліками.

Згідно уточненої позовної заяви, позовні вимоги ОСОБА_1 звернуті до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 2).

Ухвалою суду від 22 березня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідачем 1 протиправно відмовлено у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачених діючим законодавством документів для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII). Позивач отримав відповідь про те, що для призначення пенсії враховується лише календарний строк служби в органах внутрішніх справ, який у позивача є недостатнім. З такою відповіддю позивач не погоджується, зазначає, що кількість років за вислугу складає 24 роки, та є достатньою для призначення пенсії. Просить позов задовольнити.

Від відповідача 2 до суду 22.03.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заперечує проти задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Календарна вислуга років позивача відповідно до Наказу Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області № 436 від 05.11.2015 встановлена 19 рік 04 місяці 26 днів. Оскільки нормою Закону №2262-XII визначено як обов`язкову умову для призначення пенсії особам, звільненим з 1 жовтня 2015 року (позивача звільнено 05.11.2015), вислугу 22 календарних роки та 6 місяців, а позивач має вислугу 19 років 04 місяці 26 днів, відповідачем правомірно не було призначено пенсію за вислугу років. Прохання позивача призначити пенсію як такого, що має на день звільнення вислугу 24 роки 04 місяці 01 день, не матиме правового значення, так як законодавець розділяє поняття календарної вислуги, як категорії що дає право на призначення пенсії та категорії пільгової вислуги, що дає право на підвищений розмір пенсії. Законодавством чітко визначено, для позивача необхідно 22 календарних роки та 6 місяців для права на призначення пенсії. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

25.04.2023 до суду Міністерством внутрішніх справ України наданий до суду відзив на позовну заяву. МВС України заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне. Ані в ст. 12, ані в ст. 17 цього Закону №2262-XII не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги обчисленої на пільгових умовах, тоді як вказаними нормами чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності певної кількості календарних років та міститься виключний перелік періодів служби, які зараховуються до календарної вислуги років. Відповідно до матеріалів позовної заяви, календарна вислуга позивача на момент звільнення з органів внутрішніх справ (06.11.2015) складає 19 років 04 місяці 26 днів - в той час як Законом №2262-XII передбачено, що пенсія призначається особам звільненим зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Згідно Закону №2262-XII пільгова вислуга років враховується при визначенні розміру пенсії за вислугу років на підставі ст. 13 Закону, оскільки у вказаній статті відсутня пряма вказівка на календарні роки, тоді як ст. 12 Закону містить пряму вказівку, що умовами для призначення пенсії за вислугу років є наявність у особи на день звільнення саме календарних років вислуги. ОСОБА_1 не має права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених Законом, то для оформлення подання про призначення пенси за вислугу років та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області законодавчі підстави у Міністерства внутрішніх справ України відсутні. Просить у задоволенні позовних вимог до МВС України відмовити.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 , майор міліції оперуповноваженого сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу Запорізького міського управління, на підставі наказу Головного управління МВС України в Запорізькій області від 05.11.2015 №436 звільнений з листопада 2015 року у запас Збройних Сил України за пунктом 64 г Закону України «Про національну поліцію» (через скорочення штатів).

Як зазначено у наказі Головного управління МВС України в Запорізькій області від 05.11.2015 №436 вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні, для виплати надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає 19 років 04 місяці 26 днів, у пільговому обчисленні та для призначення пенсії - 24 роки 08 місяців 01 день.

Позивач з заявою щодо направлення документів для призначення пенсії звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУНП України в Запорізькій області, заяву перенаправлено до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області".

Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області", надала відповідь про те, що для призначення пенсії враховується лише календарний строк служби в органах внутрішніх, який у випадку позивача є недостатнім для її призначення та пакет документів направлено на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС України.

Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України надана відповідь, у якій повідомлено, що однією з умов для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим із служби з 01 жовтня 2011 року та пізніше, є наявність відповідної календарної вислуги років у певний період часу, що передбачено саме Законом (пункт «а» частини першої статті 12). Календарна вислуга років позивача на момент звільнення зі служби (06 листопада 2015 року) складає 19 років 04 місяців 26 днів. Вислуга років у календарному обчисленні - це період служби, який складається з відповідної кількості календарних років, де рік - це період протягом 12 місяців з будь-якої дати календаря (365 днів). Додаткове включення до календарної вислуги років пільгового обчислення окремих періодів служби повністю змінить поняття вислуги років у календарному обчисленні, це призведе до проблем та їх поглиблення і в інших сферах соціального захисту, оскільки з поняттям календарної вислуги років пов`язані не тільки питання призначення пенсій, а й надання інших соціальних гарантій, зокрема надання статусу ветерана органів внутрішніх справ та поліції, виплати одноразової допомоги при звільненні зі служби, обчислення грошового забезпечення особам, які перебувають на службі тощо. ОСОБА_1 не має права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених Законом, тому для оформлення подання про призначення пенсії за вислугу років та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області законодавчі підстави у Міністерства внутрішніх справ України відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документів для призначення пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України, є, зокрема, Законом України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

За ч. 1 статті 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ, до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 (далі - Постанова №393), яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Згідно п. 2 Постанови № 393, до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», під час призначення пенсії згідно з пунктом «а» статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно положень пункту 3 вищевказаної постанови, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. До вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця - на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України. Один місяць служби за сорок днів: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Суд вказує, що положення пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ не містять застереження щодо обрахунку стажу та періоду особи, яка бажає отримати право на пенсію. Більше того, пункт «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ визначає кількість років, необхідних для особи для призначення пенсії, натомість обрахунок стажу роботи визначається статтями 17 та 17-1 Закону та положеннями Постанови № 393, які у свою чергу допускають обрахунок стажу роботи за пільговими правилами.

Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі №750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі №620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи у позивача були наявні 19 років 04 місяці 26 днів вислуги у календарному обчисленні та у пільговому обчисленні - 24 років 08 місяців 01 днів.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Отже, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Постанови №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

В межах даної справи судом встановлено, що вислуга років позивача, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 22 календарних років, відповідно позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.

З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а, суд погоджується з твердженням позивача про те, що наявної у нього вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ.

Відносно позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області розглянути документи про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд зазначає наступне.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 № 135/13402 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Отже, чинним законодавством на відповідача 1 покладено обов`язок підготувати і направити документи для призначення пенсії, який відповідачем належним чином не виконано.

Суд вказує, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Таким чином, як встановлено судом, оскільки відповідачем 1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області пакет документів для призначення пенсії поданий не був, то у позивача з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області під час даного судового розгляду не виникло спірних правовідносин, відповідач 2 не вчинив стосовно позивача протиправної бездіяльності та/або дій, рішень, відтак позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволенню не підлягають, як передчасні.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у подальшому позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду, якщо таке право по своїй суті і буде порушено.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачених діючим законодавством документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України №3-1 від 30.01.2007 року.

Зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області передбачені діючим законодавством документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

Відповідач 1 - Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601; ),

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд.158-б, м.Запоріжжя, 69057; ).

Повне судове рішення складено 19.05.2023.

Суддя Б.В. Богатинський