Справа № 357/4820/23
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/4820/23
Провадження № 2-а/357/58/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14.04.2023 року ОСОБА_1 (далі - «Позивач») звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - «Відповідач») про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступні обставини.

04.04.2023 року поліцейським БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП НПУ капралом поліції Музикою В.Я. прийнято рішення (постанова серія ЕАС №6781600) щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови, 04.04.2023 року о 20:03:33, у місті Біла Церква, бульвар 50-річчя Перемоги, будинок 137, водій, керуючи транспортним засобом здійсним зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив пункт 17.1. Правил дорожнього руху, згідно з яким на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Позивач зазначає, що він дійсно 04.04.2023 року орієнтовно о 19:30 години, рухаючись на автомобілі Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , по бульвару Олександрійському в місті Біла Церква Київської області, відчув, що двигун його автомобіля перестав працювати. Тому, ураховуючи небезпеку для інших учасників дорожнього руху, з метою недопущення створення аварійної ситуації, він здійснив вимушену аварійну зупинку, у відповідності до вимог Правил дорожнього руху, на узбіччі проїзної частини автомобільної дороги по бульвару Олександрійському, поблизу будинку №137 та увімкнув аварійну світлову сигналізацію в автомобілі. Після чого Позивач вийшов оглянути авто. Установивши в телефонному режимі, за допомогою спеціаліста, причину зупинки двигуна, та усунувши її, він повернувся до автомобіля.

За поясненнями Позивача, через кілька секунд до автомобіля наблизилися два працівники поліції. Після спроби звинувачень його у порушенні пункту 17.1. Правил дорожнього руху, він надав пояснення працівнику поліції, що діяв згідно пункту 15.14. Правил дорожнього руху. Однак, його доводи про те, що він жодним чином не порушував правил дорожнього руху України, що він був вимушений здійснити зупинку у зв`язку із технічними несправностями двигуна, працівниками поліції були залишені поза увагою.

Крім того, під час розгляду справи Позивачем було заявлено ряд клопотань: про перенесення розгляду справи на наступний день (таким чином надати йому можливість довести свою невинуватість), а також, що бажає скористатися юридичною допомогою адвоката. Однак у задоволенні зазначених клопотань Позивачу було відмовлено без пояснення причин.

Указану постанову Позивач вважає незаконною, стверджує, що він не порушував Правила дорожнього руху України. Посилаючись на приписи ст.ст.122, 245, 247, 268, 278, 279, 279-1-279-4, 280, 283, 288-289, 291 КУпАП, ст.ст. 6, 17, 18, 19, 77, 115, 160, 161, 286 КАС України, Позивач просив суд вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити; стягнути з Відповідача сплачений ним судовий збір.

Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву та пояснення до позову, у встановлений судом строк, у якому останній просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції відмовити у повному обсязі. Зазначив, що Позивач здійснив зупинку у смузі для маршрутних транспортних засобів, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію. Утім, після цього, Позивачем не зв`язувався із спеціалістом механіком, а прослідував до аптеки, у якій перебував близько 7 хвилин. Указане, на думку представника Відповідача, свідчить про зловживання з боку Позивача своїми процесуальними правами. Наголосив, що Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Зазначив, що Позивачем, при здійсненні зупинки, не було установлено знаку аварійної зупинки або миготливого червоного ліхтаря. Підтвердив, що Позивач звертався до поліцейського із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю скористатися правовою допомогою, на що поліцейський повідомив, що може надати контакти Центру безоплатної правової допомоги, де він міг отримати консультацію. Крім того, із посиланням на практику Шостого апеляційного адміністративного суду, звернув увагу на те, що санкція ч.3 ст.122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, на думку представника Відповідача, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересами правосуддя. Наголосив, що усі докази, які підтверджують факт скоєння Позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, було додано до оскаржуваної постанови. У якості доказу по справі до матеріалів відзиву представником Відповідача додано оптичний диск DVD-R, на якому розміщено відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.04.2023 року серії ЕАС №6781600, ОСОБА_1 04.04.2023 року близько о 20:03:33, керував автомобілем марки Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 у місті Біла Церква, бульвар 50-річчя Перемоги, будинок 137, та був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за адміністративне порушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, за порушення ПДР, а саме керуючи транспортним засобом здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив пункт 17.1. Правил дорожнього руху, згідно з яким на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі (а.с. 5).

Позивач своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає та просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за порушення Правил дорожнього руху та порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в суді у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ст.ст. 268, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Згідно з ч.3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 17.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Утім Правилами дорожнього руху передбачено виключення із указаного імперативного принципу.

Згідно з абз. 16 пункту 1.10 Правил дорожнього руху вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

За приписами пункту 15.14. Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Тобто за умови здійснення вимушеної зупинки, водій може здійснити рух та зупинення на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.72-74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та одержані в порядку встановленому законом.

При цьому, ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Як встановлено судом, Позивачем заперечується факт скоєння ним адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у оскаржуваній постанові.

Проте, Відповідач не надав суду доказів того, що рух та зупинка транспортного засобу під керуванням Позивача було здійснено не в умовах вимушеної зупинки. Факт відвідування Позивачем аптеки не спростовує твердження Позивача про тимчасову технічну несправність його транспортного засобу, як причини вимушеної зупинки.

В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Суд звертає увагу, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суди повинні належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №2а-8336/10/1370.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення.

Щодо доводів Відповідача про те, що авто Позивача створювало перешкоду для руху громадського транспорту в темну пору доби, при цьому Позивачем, при здійсненні зупинки, не було установлено знаку аварійної зупинки або миготливого червоного ліхтаря, тобто не забезпечено безпеку дорожнього руху, чим останній порушив вимогу пункту 9.10 Правил дорожнього руху, судом встановлено наступне.

Виходячи із змісту оскаржуваної постанови Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за здійснення зупинки (руху) на смузі для маршрутних транспортних засобів, а не за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Оскільки указані дії є двома різними складами адміністративного правопорушення, відповідні посилання Відповідача не стосуються розгляду даної адміністративної справи.

З приводу можливості Позивача при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням, судом встановлено наступне.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у цьому випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена за місцем вчинення правопорушення, що відповідає приписам ч. 4 ст. 258 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч.3 ст.122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту.

Разом з цим, згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, Позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що звертався до Відповідача із відповідними усними клопотаннями. Даний факт не заперечувався Відповідачем.

При цьому, при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейський повідомив, що може надати контакти Центру безоплатної правової допомоги, де Позивач міг отримати консультацію.

Проте, за окреслених умов, інспектором не було вжито жодних дій щодо надання Позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги у спосіб, який саме він вважає необхідним та достатнім для себе.

Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2020 року у справі №524/9827/16-а.

Відповідач під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог статей 245, 247, 251, 252 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, не надав можливість скористатися професійною правовою допомогою, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи прийняв постанову, яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Із приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

При цьому суд ураховує, що Відповідачем не доведено, що при винесенні оспорюваної постанови було дотримано права Позивача, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Разом із тим, відповідач не надав суду доказів чи заперечень, які могли б спростувати доводи позивача, а тому, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне позов задовольнити та скасувати постанову поліцейського БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП НПУ капрала поліції Музики В.Я. серії ЕАС №6781600 від 04.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 536,80 грн. згідно квитанції № від 14.04.2023 року, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6781600 від 04.04.2023 року - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого ним судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель