Справа № 420/5084/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5084/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 березня 2023 року надійшла позовна ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить:

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області призначити їй пенсію по втраті годувальника у зв`язку зі смертю її матері ОСОБА_2 .

Ухвалою від 16 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є донькою-інвалідом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 15.06.2022 року Серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 за життя отримувала пенсію за віком в розмірі 3698 грн. 58 коп., а тому позивач як спадкоємець вважає, що має право на отримання пенсії матері. Про те, що позивач є спадкоємицею свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69723252 від 11.08.2022 року.

Також позивач зазначає, що зверталась із заявою до Головного управління про нарахування їй відповідних коштів, однак кошти так і не надходили.

Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача з огляду на те, що відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Позивач вважає, що вона має право на отримання пенсії у зв`язку зі втратою годувальника, виходячи з того, що є особою з інвалідністю.

Через канцелярію суду 03.04.2023 року (вхід № ЕП/11137/23) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що позивач звернулась до Головного управління із заявою від 30.08.2022 в порядку Закону України Про звернення громадян. Вказану заяву було прийнято та зареєстровано 30.08.2022 року.

У зазначеній заяві Позивач порушує питання щодо можливості призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника та виплаті неотриманої пенсії матері. Головним управлінням було розглянуто зазначену заяву та листом № 12669/М-1500-22 від 13.09.2022 надано відповідь, згідно з якої Головним управлінням повідомлено, що пенсія мати за червень 2022 року була перерахована на відповідний банківський рахунок пенсіонерки своєчасно, відтак жодної заборгованості з боку Головного управління немає. Також у цьому листі було роз`яснено, що позивачка не має право на призначення пенсії по втраті годувальника з урахуванням ч.2 ст.36 Закону № 1058, адже встановлено, що інвалідність від загального захворювання була встановлена позивачу після досягнення 18-річного віку, відповідно до ст. 36 Закону № 1058 позивач не належить до кола осіб, які мають право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Окремо представник відповідача зазначає, що позивач не зверталась до Головного управління із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника у встановленому законодавством порядку, відтак Головне управління не мало обов`язку приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії позивачу. Оскільки заяву було подано у довільній формі в порядку Закону України Про звернення громадян, Головним управлінням надавались лише роз`яснення щодо порушеного питання.

Відповідно до ч. 1 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відтак, представник відповідача вважає, що заявлені позовні вимоги про зобов`язання призначити пенсію є передчасними та необґрунтованими.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

На виконання ухвали суду 30.03.2023 року (вхід. № 9866/23) від Головного управління надійшла належним чином засвідчена копія пенсійної справи ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивач отримує пенсію по інвалідності, у зв`язку з наявністю інвалідності ІІ групи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 15.06.2022 року.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.08.2022 року Захарівською державною нотаріальною контрою Одеської області зареєстровано спадкову справу на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 .

Так, судом встановлено, що позивач 29.08.2022 року звернулась до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою, в якій зазначила, що потребує прийняти у спадок соціальні виплати пенсійного фонду пенсію, яку отримувала її мати ОСОБА_2 . А також, з посиланням на ст.36 Закону України «Про пенсійне страхування», зазначила про необхідність призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, адже позивач є її донькою та спадкоємицею, особою з інвалідністю ІІ групи та має право на отримання пенсії по інвалідності і успадкувати її доходи.

До заяви позивач надала: копію свідоцтва про смерть, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наказ № 1433 та інструкцію до наказу.

Листом від 13.09.2022 року № 14873-12669/М-02/8-1500/22 Головне управління надало відповідь, відповідно до якої зазначено, що згідно зі статтею 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі- Закон) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 36 Закону, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, в розмірі 56 відсотків пенсії за віком померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали Інвалідами до досягнення 18 років.

Оскільки інвалідність від загального захворювання встановлено після досягнення 18 років, право на призначення пенсії по втраті годувальника відсутнє.

Щодо виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ОСОБА_2 отримувала пенсію через банківську установу ПАТ Приватбанк, дата виплати пенсії 15 число. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Пенсія за червень 2022 року перерахована через банківську установу своєчасно та в повному обсязі, заборгованості по виплаті пенсії немає.

Позивач не погодившись із відмовою звернулась до суду із цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі Закон № 1058-ІУ).

Відповідно до ст. 1 Закону Закон № 1058-ІУ пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Порядок призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника врегульований ст. 36 Закону № 1058-ІУ.

Відповідно до ч.1 ст. 36 вказаного Закону пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, хто саме вважається непрацездатними членами сім`ї, а саме:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (ч. 3 ст. 36 Закону № 1058-ІУ).

Системний аналіз ст. 36 Закону № 1058-ІУ доводить, що право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника мають непрацездатні особи, які були на утриманні померлого годувальника.

Суд зазначає, що ст. 44 Закону № 1058-ІУ передбачено порядок призначення (перерахунку) пенсії.

Так, в редакції статті, що діяла на момент звернення позивача до пенсійного органу, передбачено частиною 1, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Так, постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 1.1 вказаного Порядку заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

П.2.3 розділу ІІ Порядку визначено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу (тобто документи про стаж).

Також надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

Відповідно до п. 2.11 розділу ІІ Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Так, п. 4.1 розділу IV Порядку передбачено, що Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2 Порядку).

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 29.08.2022 року звернулась до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою у довільній формі, в якій зазначила, що потребує прийняти у спадок соціальні виплати пенсійного фонду пенсію, яку отримувала її мати ОСОБА_2 . А також, з посиланням на ст. 36 Закону України «Про пенсійне страхування», зазначила про необхідність призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, адже позивач є її донькою та спадкоємицею, особою з інвалідністю ІІ групи та має право на отримання пенсії по інвалідності і успадкувати її доходи.

До заяви позивач надала: копію свідоцтва про смерть, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наказ № 1433 та інструкцію до наказу.

Листом від 13.09.2022 року № 14873-12669/М-02/8-1500/22 Головне управління надало відповідь, відповідно до якої зазначено, що згідно зі статтею 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі- Закон) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один з цих видів пенсії за її вибором, та оскільки інвалідність від загального захворювання встановлена заявнику після досягнення 18 років, право на призначення пенсії по втраті годувальника відсутнє.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача зазначив, що позивач звернулась до Головного управління із заявою від 30.08.2022 в порядку Закону України Про звернення громадян, а тому Головним управлінням було розглянуто зазначену заяву як звернення громадян та листом № 12669/М-1500-22 від 13.09.2022 надано відповідь.

Окремо представник відповідача зазначає, що позивач не зверталась до Головного управління із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника у встановленому законодавством порядку, відтак Головне управління не мало обов`язку приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії позивачу.

Надаючи оцінку таким доводам відповідача суд зазначає, що подання позивачем заяви про призначення їй пенсії без дотримання відповідної форми, за наявності в такій заяві відомостей, передбачених законодавством, не може бути самостійною правовою підставою для відмови в її належному розгляді та прийняття за нею відповідного рішення.

У свою чергу, дослідивши заяву позивача від 29.08.2022 року, суд встановив, що ця заява відповідає вимогам, передбаченим Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви, та містить необхідні відомості передбачені законодавством для вирішення питання по суті з призначення (чи відмови) пенсії.

З огляду на те, що відповідачем не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача та доданих до неї документів і не прийнято за результатами їх розгляду відповідного рішення, тобто не реалізовано надані йому дискреційні повноваження, належним способом захисту прав позивача в цій справі, який відповідатиме завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.08.2022 року з доданими до неї документами та прийняти рішення за результатами її розгляду, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

З огляду на це, суд вважає, що відповідно до ст. 9 КАС України, слід за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх у вище зазначений спосіб.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу, суд доходить висновку, що у задоволенні цих вимог слід відмовити, оскільки відповідачем заява позивача не була розглянута у порядку та спосіб передбачена законом та за результатами її розгляду не було прийнято відповідне рішення, а тому ці позовні вимоги є передчасними і тому не належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи викладене та оцінюючи встановлені факти та обставини, суд вважає, що Головне управління ПФУ в Одеській області діяло не у спосіб та порядок, визначені законодавством, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та належать задоволенню частково.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать розподілу стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) повторно розглянути заяву від 29.08.2022 року ОСОБА_1 з доданими до неї документами та прийняти рішення за результатами її розгляду, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко