Справа № 340/3782/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2023 року справа № 340/3782/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі № 340/3782/22 (суддя Казанчук Г.П., справа розглянута в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про усунення від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 всіх видів преміювання у період з 01.05.2022 по теперішній час та виплат згідно Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", Наказу №260 від 07.06.2018 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" та виплатити заборгованість усіх видів грошових винагород та виплат у період з 01.05.2022 по теперішній час.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України та у травні 2022 року отримав наказ про пересування частини у зону бойових дій. Прибувши до місця дислокації, 24.05.2022 року в усній формі йому було доведено про необхідність пересуватись до іншої місцевості, проте під час пересування у темну пору доби позивач впав у колодязь внаслідок чого отримав численні забої. Через вказані обставини, ОСОБА_1 був залишений з іншими військовослужбовцями на території ДЕПО до ранку 26.05.2022 року після чого був доставлений до іншого місця дислокації м. Констянтинівка Донецької області, де проходив самолікування близько двох тижнів так як військові медики на той час на місці були відсутні. Після одужання, не отримавши жодних наказів, позивач продовжив займатися своїми службовими обов`язками, а 11.06.2022 року написав рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України за сімейними обставинами. В усній формі офіцер УВС повідомив про необхідність самостійно переміститися до с. Борівське Луганська область, проте на вимогу надати письмовий наказ, отримав відмову через відсутність такого документу. Не отримавши письмового документу, ОСОБА_1 залишився чекати подальших вказівок від свого керівництва, проте вже 20.06.2022 року отримав грошову винагороду в неповному обсязі у зв`язку з відстороненням від виконання службових обов`язків у травні 2022 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди до грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 травня 2022 року по 07 червня 2022 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'';

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду до грошового забезпечення за період з 01 травня 2022 року по 07 червня 2022 року пропорційно згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'' з відрахуванням податків та зборів.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивач подав апеляційну скаргу. У скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскарженій частині та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник стверджує, що усунення його як військовослужбовця від виконання службових обов`язків було помилковим, оскільки позивач не порушував Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги пояснення свідків, які підтвердили факт травмування у зв`язку з падінням позивача до колодязю.

Військовою частиною НОМЕР_1 також була подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, проте ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2023 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків скарги.

Відповідач надіслав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 - молодший лейтенант проходив військову службу на посаді начальника групи планування штабу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно бойового розпорядження від 24.05.2022 позивач був направлений до ОКП-Лисичанськ.

25.05.2022 року, перебуваючи в районі ст.Депо м. Лисичанськ Луганської області, як вказує позивач, він потрапив у люк та отримав тілесні ушкодження, що унеможливило подальшу його передислокацію для виконання бойових завдань.

На підставі рапорту заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи майора ОСОБА_2 та з метою з`ясування умов та обставин невиконання офіцерами військової частини НОМЕР_1 наказу командира військової частини щодо висування на бойові позиції та відмови діяти зброєю командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ від 07.06.2022 року №90, яким призначено проведення службового розслідування за фактом невиконання капітаном ОСОБА_3 , начальником групи розвідки штабу, старшим лейтенантом ОСОБА_4 , заступником начальника штабу, лейтенантом ОСОБА_5 , офіцером групи цивільно-військового співробітництва та молодшим лейтенантом ОСОБА_1 , начальником групи планування штабу наказу командира військової частини щодо висування на бойові позиції та відмови діяти зброєю.

Пунктом 5 вказаного наказу визначено, що за невиконання обов`язків служби у бойовій обстановці, а саме самовільне залишення поля бою під час бою, з метою, запобігання іншим порушенням, наступних військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : капітана ОСОБА_3 , начальника групи розвідки штабу; старшого лейтенанта ОСОБА_4 , заступника начальника штабу; лейтенанта ОСОБА_5 , офіцером групи цивільно-військового співробітництва; молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника групи планування штабу, усунути від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування (а.с. 81-82).

Не погоджуючись з усуненням від виконання службових обов`язків та з не нарахуванням та не виплатою додаткової винагороди до грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч.2 ст.65 Конституції України громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Дисциплінарний статут ЗСУ визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного Статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до частини 6 статті 5 Дисциплінарного Статуту ЗСУ право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно з ст.45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

Усі дисциплінарні стягнення, крім пониження у військовому званні, пониження в посаді, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, накладені на військовослужбовців і не зняті до дня звільнення їх у запас чи відставку, вважаються знятими з дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відповідно до ст.47 Дисциплінарного статуту ЗСУ, Невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настанню таких наслідків, є підставою для усунення такого військовослужбовця від виконання службових обов`язків.

Рішення про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків приймається прямим командиром (начальником).

Про цей факт видається у триденний строк із дня прийняття посадовою особою такого рішення письмовий наказ про проведення службового розслідування.

Тривалість усунення від виконання службових обов`язків не повинна перевищувати тривалості службового розслідування та часу, необхідного для прийняття командиром (начальником) відповідного рішення за результатами такого розслідування.

Наказ про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків скасовується, якщо за результатами службового розслідування підстави для прийняття такого рішення не підтвердилися або прийнято рішення про притягнення військовослужбовця, який вчинив правопорушення, до дисциплінарної відповідальності.

У разі відмови або ухилення від обов`язкового медичного огляду, а також появи на службі у стані сп`яніння усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків може здійснити безпосередній або прямий начальник, про що негайно доповідається в порядку підпорядкованості із зазначенням причин і обставин усунення.

Командир (начальник), який усунув підлеглого від виконання службових обов`язків без достатніх підстав, несе за це відповідальність.

Відповідно до пунктів 84-85 Дисциплінарного статуту ЗСУ, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 №90 призначено службове розслідування за фактом невиконання позивачем наказу командира військової частини щодо висування на бойові позиції та відмови діяти зброєю.

Колегія суддів зазначає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 №90 про призначення службового розслідування, в частині усунення позивача від виконання службових обов`язків, вичерпав свою дію фактом проведення такого розслідування.

Фактичне проведення службового розслідування підтверджується складеним актом, наслідком якого стало винесенням наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 08.08.2022 №218/ДСК, яким притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність (а.с.119-123).

Як наслідок, скасування оскарженого наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 року №90 в частині усунення позивача від виконання службових обов`язків що вичерпав свою дію, не призведе до відновлення попереднього становища позивача, оскільки, як зазначено вище, службове розслідування вже було проведено та за його результатом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення цих позовних вимог.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати всіх видів преміювання у період з 01.05.2022 року по теперішній час та виплат згідно постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 року №168, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (надалі Порядок №260) визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Пунктом 2 Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

Згідно пункту 1 розділу XXIX Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

У разі скасування рішення про усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді військовослужбовцям виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням), з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення.

Пунктом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 №90 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 усунуто від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

Службове розслідування завершено 07.08.2022, що підтверджується актом проведення службового розслідування за фактом відкритої відмови офіцерів військової частини НОМЕР_1 від виконання наказу командира (а.с.110-118), а наказом командира військової частини НОМЕР_1 №218/ДСК від 08.08.2022 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення.

Тобто, у період з 08.06.2022 по 08.08.2022 позивача було правомірно позбавлено усіх додаткових доплат до грошового забезпечення.

Натомість, позивача також було позбавлено усіх щомісячних додаткових та одноразових видів грошового забезпечення з травня 2022 року, при цьому, якась частина премії була виплачена у червні 2022 року (а.с.78).

Відповідно до п.9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. не включати військовослужбовців, які усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових обов`язків або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника).

У пункті 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'' установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Оскільки службове розслідування призначено 07.06.2022, тому саме з 08.06.2022 (наступного дня після прийняття наказу про відсторонення) мають діяти обмеження у нарахуванні та виплаті додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, за період з 01.05.2022 по 07.06.2022 відповідач зобов`язаний був здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення без обмежень, з урахуванням вимог пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану''.

Тобто, відповідач допустив бездіяльність стосовно не нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу у період з 01.05.2022 по 07.06.2022 додаткових видів грошового забезпечення, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану''.

При цьому, обмеження у видах виплат грошового забезпечення за період проведення службового розслідування є законним, а тому в цій частині позову задоволенню не підлягав.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі № 340/3782/22 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак