Справа № 556/513/23
Суддя: Іванків О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 556/513/23
Номер провадження 2-а/556/14/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2023

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

за участю представника позивача Бірука О.В.,

відповідача Криловця В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департамент патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Криловця Віталія Михайловича, інспектора роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.07.2022 відносно нього відповідачем, інспектором роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Криловцем В.М., була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП. Вважає, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови було порушено його права, передбачені чинним законодавством, у зв`язку з цим вважає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, просив її скасувати.

Про обставини справи зазначив, що 10.07.2022 приблизно о 13 год. 30 хв., по автодорозі на вулиці Бєлгородська в м. Сарни, Рівненської області, він дотримуючись та не порушуючи правил дорожнього руху, керував автомобілем марки MERCEDES-BENZ , номерний знак НОМЕР_1 . В цей час без будь яких на те підстав, автомобіль під його керуванням зупинив працівник поліції, який, відразу, безпідставно почав його звинувачувати, що начебто позивач, порушив правила дорожнього руху України, а саме, - під час керування автомобілем не був пристебнутий ременем безпеки, при цьому не надаючи жодних доказів щодо порушення позивачем вказаної норми правил дорожнього руху України. Водночас, працівник поліції йому повідомив, що він, позбавлений права керування транспортним засобом відповідно до рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 17.06.2022 року. Вказує, що 10.07.2022 коли інспектором поліції Криловцем В.М. було його зупинено, він пояснив інспектору, що не позбавлений права керування оскільки оскаржив рішення суду. Однак, інспектор не надавши жодних належних доказів того, що судове рішення на момент зупинки забрало законної сили, та всупереч пояснень останнього склав оскаржувану постанову серія ДПО 18 №734476.

Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 22.02.2023.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 10.03.2023 у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

13.04.2023 від представника позивача Серко В.Г. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки постанова винесена за порушення позивачем ПДР. До відзиву долучив відеозапис, який підтверджує факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень. Таким чином, відповідач вважає, що розглядаючи дану адміністративну справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Відповідач підсумовує, що оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, то немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, викладених у ньому.

Відповідач інспектор Криловець В.М. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою, факт керування позивачем, який не був пристебнутий ременем безпеки та був позбавлений права керування транспортними засобами підтверджений належними доказами, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень. З огляду на викладене просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що постановою інспектора роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП старшого лейтенанта поліції Криловця В.М. серія ДПО 18 №734476 від 10.07.2022 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 гривень. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він, 10.07.2022 о 13 год. 15 хв. в м. Сарни по вул. Бєлгородська, 70, керував транспортним MERCEDES-BENZ з державним номерним знаком НОМЕР_2 обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, а також керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 17.06.2022 №2283/205- 2022, чим порушив п. 2.3. «в» ПДР України та ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП, а саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.

Даючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 статті 121 КУпАП встановлено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також частиною 4 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскарженою постановою позивача притягнуто до відповідальності саме за ч.5 ст. 121, ч. 4 ст. 126 КУпАП із застосуванням положень ст.36 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 20 400,00 грн.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

З приводу порушення позивачем Правил дорожнього руху в частині використання ременів безпеки, суд приходить до висновку, що таке порушення дійсно мало місце 10.07.2022 року, було виявлено відповідачем - поліцейським під час несення служби, зафіксовано та відображено в протоколі про адміністративне правопорушення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для її сксасування в цій чпастині суд не вбачає.

Разом з тим, судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З приводу даного правопорушення відповідач Криловець В. пояснив, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 він здійснив перевірку інформації про транспортний засіб та водія з допомогою відомчої інформаційної бази. Виявивши в даних бази запис про те, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом на один рік, він склав відповідний протокол та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши пояснення учасників судового нрозгляду та матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії відповідача Криловця В.М. не суперечать вимогам чинного законодавства, однак відомості про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами було внесено до інформаційної бази Національної поліції передчасно, що призвело до безпідставного притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, постановою Володимирецького районного суду від 17.06.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказана постанова, як це вбачається з її змісту, та підтверджується оглянутими судом матеріалами про притягнення особи до адміністративної відповідальності, винесена у відсутності ОСОБА_1 і після винесення направлена йому поштою. ОСОБА_1 оскаржив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності до Рівненського апеляційного суду.

Згідно з ч. 4 ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Як вказує позивач, постанова у справі №556/437/22 Рівненським апеляційним судом винесена 14.09.2022, вказаною постановою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 червня 2022 року - без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що станом на день винесення оскарженої постанови (10.07.2022) рішення суду щодо позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом позивача не набрала законної сили, оскільки дана постанова набрала законної сили 14.09.2022 після завершення її перегляду апеляційним судом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо скасування оскаржуваної постанови в частині вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним змінити накладене на ОСОБА_1 стягнення, виходячи з наступних обставин.

Відповідачем - поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови було застосовано положення ч. 2 ст. 36 КУпАП та адмінстягнення накладено на позивача за приписами цієї норми права в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.4 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, але не доведено вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, суд дійшов висновку, що слід скасувати рішення відповідача в частині притягнення позивача до відповідальності за ч.4 ст.126, КУпАП виключити посилання на ст.36 КУпАП, а також змінити захід стягнення на санкцію, передбачену ч.5 ст.121 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, у відповідності до ст.139 КАС України, суд стягує на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 248,10 грн, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Керуючись статтями 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департамент патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Криловця Віталія Михайловича, інспектора роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії ДПО 18 №734476 від 10.07.2022 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департамент патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Криловця Віталія Михайловича, інспектора роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП відмовити.

Виключити з тексту постанови серії ДПО 18 №734476 від 10.07.2022 посилання на ст.36 КУпАП та змінити застосоване постановою серії ДПО 18 №734476 від 10.07.2022 стягнення з адміністративного штрафу у розмірі 20400 грн на адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн згідно з санкцією ч.5 ст.121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 248 гривень 10 копійок.

Повний текст рішення буде проголошено 25 квітня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.15.5) розділу У111 Перехідні положення КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С У Д Д Я :

Повний текст рішення проголошено 25 квітня 2023 року о 16 год.45 хв

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області Департамент патрульної поліції, м. Рівне, вул. Степана Бандери, 14а,

Відповідач: Інспектор роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, старший лейтенант поліції Криловець Віталій Михайлович, м. Рівне, вул. Степана Бандери, 14а.