Справа № 380/14991/22
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/14991/22 пров. № А/857/4873/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судових засідань Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,

суддя у І інстанції Братичак У.В.,

час ухвалення судового рішення 11 год 03 хв,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 16 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому після зміни своїх вимог просив визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці (далі Митниця) №237-дс від 13 жовтня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі № 380/14991/22 позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що у діях ОСОБА_1 відсутня така обов`язкова складова дисциплінарного проступку, як наявність вини, оскільки через незабезпечення на робочому місці доступу до мережі «Інтернет» та недоведення до відома інспектора обов`язку використовувати спеціальний веб-ресурс позивач не мав фізичної змоги перевіряти інформацію про перебування на обліку транспортного засобу у Французькій Республіці. Окрім того, автоматизованою системою управління ризиків (АСУР) будь-яких додаткових форм митного контролю стосовно транспортного засобу Mercedes-Benz B 200, номер кузова НОМЕР_1 не було визначено. Тому відповідач не врахував наведених обставин та дійшов передчасного висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку

Митниця у своїй апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що у ході дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією встановлено, що пропуск 30 червня 2022 року транспортного засобу Mercedes-Benz B 200, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_1 на митну територію України було оформлено головним державним інспектором відділу митного оформлення №5 митного поста (далі МК) «Яворів» ОСОБА_1 без документів, що засвідчують факт зняття транспортного засобу з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, тобто з порушенням вимог частини 6 статті 377 Митного кодексу України (далі МК) та пункту 9 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за № 1428/11708 (далі Правила № 1118), чим не забезпечено виконання своєї посадової інструкції.

З урахуванням зазначеного та враховуючи наявність обставин, що пом`якшують відповідальність позивача, наказом Митниці від 13 жовтня 2022 №237-дс до ОСОБА_1 було правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 працює в митних органах з 29 грудня 2001 року, а на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 МП «Яворів» Митниці з 14 вересня 2022 року.

Відповідно до наказу Митниці від 23 серпня 2022 року № 124 «Про проведення перевірки з окремих питань» із змінами, внесеними наказом від 02 вересня 2022 року № 137 «Про внесення змін до наказу Львівської митниці від 23.08.2022 № 124» посадовими особами відповідача було проведено перевірку обставин можливого недотримання посадовими особами МП «Яворів» Митниці та відділу митного оформлення № 2 та № 4 МП «Городок» Митниці вимог законодавства під час пропуску та митного оформлення транспортних засобів, наведених у листах слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09 серпня 2022 року №10530/16/082022 та від 29 серпня 2022 року №11584/16/08-2022.

За наслідками проведеної перевірки 09 вересня 2022 року посадовими особами Митниці було складено акт, у якому у пункті 7.2 зазначено, що головним державним інспектором відділу митного оформлення №5 МП «Яворів» Богданом В.П. 30 червня 2022 року оформлено пропуск транспортного засобу Mercedes-Benz B 200, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_1 на митну територію України без документів, що засвідчують факт зняття цього транспортного засобу з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, тобто з порушенням вимог частини 6 статті 377 МК та пункту 9 розділу І Правил № 1118, чим незабезпечено виконання своєї посадової інструкції.

Відтак, з урахуванням встановлених в ході перевірки обставин було рекомендовано з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку розглянути питання про можливість порушення дисциплінарного провадження.

Наказом Митниці від 12 вересня 2022 року №149-дс було порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 за фактами, наведеними у доповідній записці юридичного відділу Митниці від 09 вересня 2022 року № 7.4-10/23/497, встановлено термін дисциплінарного провадження з 13 вересня 2022 року по 26 жовтня 2022 року та створено дисциплінарну комісію.

За висновками дисциплінарної комісії Митниці ОСОБА_1 було порушено вимоги частини 6 статті 377 МК та не виконано основних посадових обов`язків, передбачених пунктом 3.1 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 МП «Яворів», чим вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII, що тобто невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

При цьому відповідно до частини 2 статті 67 вказаного Закону було встановлено наявність обставин, що пом`якшують відповідальність позивача, зокрема, попередня бездоганна поведінка, відсутність дисциплінарних стягнень та позитивна характеристика. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , під час здійснення даного дисциплінарного провадження не встановлено.

Відтак, дисциплінарна комісія рекомендувала керівнику Митниці розглянути питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження.

Наказом Митниці від 13 жовтня 2022 року №237-дс застосовано до головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 МП «Яворів» Митниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення зауваження.

Вважаючи вказаний наказ Митниці від 13 жовтня 2022 року №237-дс протиправним, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи та наданих поясненнях, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку з огляду на відсутність такої обов`язкової складової, як наявність вини у вчиненому.

При цьому позивачем не заперечується сам факт пропуску ним 30 червня 2022 року транспортного засобу Mercedes-Benz B 200, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_1 на митну територію України, а також не оспорюється наявність у відповідача повноважень щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності та дотримання встановленої законом процедури при прийнятті оспорюваного наказу від 13 жовтня 2022 року №237-дс.

Разом із тим, на переконання ОСОБА_1 , наданих йому документів було достатньо для пропуску на митну територію України вказаного транспортного засобу і у нього не було фізичної можливості встановити те, що такий не знятий з обліку у Французькій Республіці.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 МК передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно із частиною 1 статті 569 МК працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги (частина 2 статті 569 МК).

У відповідності до приписів частини 3 статті 569 МК правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, регламентовано приписами Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII).

За правилами частини 1 статті 8 вказаного Закону державний службовець зобов`язаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Як встановлено у частині 1 статті 64 Закону № 889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

За правилами частини 1 статті 66 статті 65 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з частиною 3 статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Як вказано у частин 1 статті 67 Закону №889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Приписами пунктів 2, 3 частини 2 статті 67 Закону №889-VIII передбачено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є, серед іншого: попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; високі показники виконання службових завдань.

Позивачем не заперечується те, що 30 червня 2022 року під час виконання своїх посадових обов`язків ним було здійснено пропуск на митну територію України транспортного засобу транспортного засобу Mercedes-Benz B 200, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_1 в режимі внутрішній транзит за попередньою митною декларацією №UA20900/2022/992004 від 27 червня 2022 року для його подальшого митного оформлення на підставі декларації ІМ 40 ДЕ №UA209180/2022/45972, за якою митне оформлення здійснювала державний інспектор відділу митного оформлення №2 МП «Городок» ОСОБА_2 .

До митного оформлення під час пропуску даного товару на митну територію України, перевізником було подано договір купівлі-продажі від 21 червня 2022 року (UMOVA KUPNA CONTRAT DE VENTE), свідоцтво про реєстрацію ТЗ №2011EP50113 від 10 травня 2006 року, довіреність №1488, експортна декларація країни відправлення від 25 червня 2022 року №22PL402010E1189248.

При цьому частиною 1 статті 377 МК встановлено, що товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відповідно до частини 6 цієї ж статті МК товари, зазначені у частинах першій та п`ятій цієї статті, що були зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземних держав і ввозяться в Україну для вільного обігу, повинні бути зняті з обліку в цих органах.

Окрім того, пунктом 9 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за № 1428/11708 (далі Правила № 1118), передбачено, що не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, що ввозиться в Україну громадянином для вільного обігу, не знятий з обліку в реєстраційних органах країни придбання або іншої країни.

Суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про те, що вказані документи дійсно підтверджували факт продажу вказаного транспортного засобу попереднім власником та остаточне вивезення його з Європейського Союзу, однак це не ставиться у провину позивачу.

Разом із тим, слід погодитися із апелянтом у тому, що вказані документи не містять відомостей про зняття з обліку автомобіля Mercedes-Benz B 200, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_1 в уповноважених органах Французької Республіки.

При цьому Митниця не заперечує того, що у ОСОБА_1 не було обов`язку перевіряти факт зняття пропущеного ним транспортного засобу з обліку у відповідних реєстраційних органах Французької Республіки саме на інтернет-ресурсі histovec.interieur.gouv.fr., що однак не звільняє його від обов`язку проведення документальної перевірки такого факту.

Попри те, оскільки у жодному з документів, поданих до митного контролю, не було вказано (не було відміток) про зняття з обліку зазначеного транспортного засобу, в ході здійснення дисциплінарного провадження 10 вересня 2022 року за допомогою інтернет-ресурсу histovec.interieur.gouv.fr було отримано інформацію, що станом на вказану дату автомобіль Mercedes-Benz B 200, номер кузова НОМЕР_1 не знятий з обліку і щодо такого транспортного засобу наявна заборона на передачу реєстраційного свідоцтва, що не заперечується позивачем.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад дисциплінарного проступку у зв`язку із неналежним виконанням ним своїх посадових обов`язків.

При оцінці правомірності вибору відповідачем дисциплінарного стягнення, яке було застосоване до позивача за вчинений ним дисциплінарний проступок, апеляційний суд зазначає таке.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

При цьому суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням встановлених у ході судового розгляду справи фактичних обставин щодо характеру проступку позивача, обставини, за яких він був вчинений, його особи та ступеню вини, попередньої поведінки та його ставлення до служби, а також щодо наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суд апеляційної інстанції вважає, що Митницею було обрано вид дисциплінарного стягнення у межах дискреційних повноважень відповідача, а отже на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі № 380/14991/22 та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Постановау повному обсязі складена 22 травня 2023 року.