Справа № 160/4857/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2023 року Справа № 160/4857/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
14 березня 2023 року представник ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) щодо не визначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) в період з 29.01.2020 року по 17.05.2022 року розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) перерахунок та виплату всіх проведених виплат грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) за період за період з 29.01.2020 року по 17.05.2022 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, з врахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовної заяви представник ОСОБА_1 зазначила, що він з 10 травня 2019 року по 17 травня 2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
07 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою вих.№203, в якій просив: здійснити перерахунок та виплату всіх видів грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу за військовим званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року.
Листом військової частини НОМЕР_1 №384 від 13 лютого 2023 року позивача повідомлено, що правових підстав для перерахунку грошового забезпечення за займаною посадою у військової частини немає, посилаючись на постанову №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб".
Представник позивача вважає протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невизначення ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 року по 17.05.2022 року розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, у зв`язку із чим звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Постановою Кабінету Міністрів України №704, зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 (в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Проте, постановою Кабінету Міністрів України №103 (яка набрала чинності 24 лютого 2018 року) до постанови Кабінету Міністрів України №704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, викладено у новій редакції: «установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Тому, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №704 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №103), розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина, така як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів, не застосовується.
Представник відповідача зазначає, що додатки 1,14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 були затверджені 30 серпня 2017 року, а пункт 4 постанови було змінено 21 лютого 2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №103, з урахуванням чого, на думку представника, пріоритетним у цьому випадку є положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.
З урахуванням викладеного, представник військової частини НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10 травня 2019 року по 17 травня 2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №93 від 10 травня 2019 року, визначено:
молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 25 квітня 2019 року №70, прийнятого на військову службу за контрактом у Збройні Сили України та призначеного командиром ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти Військової частини НОМЕР_1 , який прибув із Павлоградського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки у Дніпропетровській області, з 10 травня 2019 року зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення.
Крім того, визначено, що з 10 травня 2019 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків, за посадою з посадовим окладом 3440 (три тисячі чотириста сорок) гривень на місяць, ВОС-5602003, шпк - старший лейтенант.
Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 87% посадового окладу.
Контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України набирає чинності з 10 травня 2019 року.
Календарна вислуга у Збройних Силах складає 01 рік 06 місяців 00 дні (з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року навчався у Національному технічному університеті України "Київський політехнічний інститут").
Підстава: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 25.04.08.2019 року №70, припис військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.05.2019 року №3/122, рапорт молодшого лейтенанта ОСОБА_2 від 10.05.2019 року (вх. №1840).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №240 від 21 листопада 2019 року, визначено:
лейтенанта ОСОБА_1 , командира ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 14.11.2019 року №260 за посадою "Помічника начальника відділення персоналу штабу", вважати таким, що справи та посаду, яку обіймав 20 листопада 2019 року здав.
Справи та посаду помічника начальника відділення персоналу штабу прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 21 листопада 2019 року, із посадовим окладом 4090 (чотири тисячі дев`яносто) гривень на місяць, ВОС - 2905003, шпк - старший лейтенант.
З 21 листопада 2019 року виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 60% місячного грошового забезпечення.
Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 14.11.2019 року №260, рапорти військовослужбовця вх.№4701,4705.
Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №49 від 03 березня 2022 року, визначено:
нижчепойменованих осіб офіцерського складу увільнити від займаних посад та призначити на посади, згідно з мобілізаційним призначенням і планом переміщення всередині полку, вважати такими, що з 03 березня 2022 року справи і посади прийняли та приступили до виконання службових обов`язків.
Виплачувати надбавку за особливості проходження служби з 03 березня 2022 року в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавку за вислугу років:
Старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який обіймає посаду помічника начальника відділення персоналу штабу, призначено - старшим помічником начальника відділення персоналу штабу.
Встановити посадовий оклад в розмірі 4230 (чотири тисячі двісті тридцять) гривень на місяць, виплачувати з 03 березня 2022 року, щомісячну грошову премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 159 % посадового окладу. ВОС - 2905003, шпк - капітан.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №113 від 17 травня 2022 року, визначено:
капітана ОСОБА_1 , старшого помічника начальника відділення персоналу штабу, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 12 травня 2022 року №150 Офіцером Відділу комплектування офіцерським складом управління персоналу штабу Військової частини НОМЕР_4 , вважати, що 17 травня 2022 року справи та посаду здав та вибув до нового місця служби - міста Дніпро.
З 17 травня 2022 року виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення з видачею атестатів.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Порядку виплатити грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказам Міністра оборони України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, рішення Міністра оборони України №248/9240 від 28.12.2018 року, виплати за період з 01 по 17 травня 2022 року:
надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років у залежності від складання та важливості виконуваних обов`язків;
щомісячну премію відповідно до їх особистого внеску у загальні результати служби у розмірі 159 % посадового окладу;
надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% до посадового окладу.
Припинено доступ до роботи з відомостями, що містять державну таємницю за формою №3.
Виплатити індексацію з 01 по 17 травня 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Щорічна основна відпустка за 2022 рік, не надавалась.
Грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік, виплачена.
Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, не виплачена.
Відпустка за сімейними обставинами за 2022 рік зі збереженням грошового забезпечення, не надавалась.
Календарна вислуга у Збройних Силах складає: календарна - 05 років 06 місяців 10 днів, пільгова - 02 роки 10 місяців 20 днів.
Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 12 травня 2022 року №150, обхідний лист військовослужбовця.
07 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою вих.№203, в якій просив:
здійснити перерахунок та виплату всіх видів грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу за військовим званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року.
Листом військової частини НОМЕР_1 №384 від 13 лютого 2023 року позивача повідомлено, що починаючи з 01 березня 2018 року нарахування грошового забезпечення здійснювалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», зі змінами.
Так, пунктом 4 постанови, встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатку 1,14.
Правових підстав для перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , за займаною посадою у військової частини немає.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року по 17 травня 2022 року розміру посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року, у зв`язку із чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Спеціальним законом, який, відповідно до Конституції України, визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями.
Статтею 1 Закону України №2011-XII визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Згідно зі статтею 1-2 Закону №2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Статтею 2 Закону №2011-XII передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України .
Згідно із частиною 1 статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 року, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, згідно із додатком 14.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 (в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
Проте, пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 (яка набрала чинності 24 лютого 2018 року) до постанови Кабінету Міністрів України №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 викладено у новій редакції: «установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12, 13 і 14».
Отже, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №103), розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Натомість, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18, визнано протиправним і скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», саме з цієї дати, фактично відновлено дію пункту 4 постанови №704 у первісній редакції.
Згідно із частиною 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, з 29 січня 2020 року (дати набрання законної сили постановою суду апеляційної інстанції від 29.01.2020 року) пункт 4 постанови №704 у редакції постанови №103, втратив чинність.
Разом з тим, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата, не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Отже, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18, зміст пункту 4 Постанови №704 щодо визначення розміру окладів військовослужбовців з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, суперечить приписам пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774, а тому цей пункт у зазначеній частині не може бути застосований при обчисленні грошового забезпечення військовослужбовців.
У той же час, з урахуванням наведеного, пункт 4 постанови №704 з 29 січня 2020 року необхідно застосовувати в такій редакції: «розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14».
Після скасування судом пункту 6 Постанови №103 та відновлення дії первісної редакції пункту 4 Постанови №704, зміни до абзацу першого зазначеного пункту не вносились.
Таким чином, після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, з урахуванням приписів пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774, у випадку підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оклади військовослужбовців повинні перераховуватись станом на 01 січня кожного календарного року.
Щодо визначення розміру посадового окладу ОСОБА_1 , судом встановлено наступне.
Виходячи із довідки військової частини НОМЕР_1 №207 від 06.03.2023 року, яка видана позивачу за період з 01 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року, було встановлено посадовий оклад за 17 тарифним розрядом у розмірі 4090,00 грн., за березень, квітень, травень 2022 року - 4220,90 грн.
Згідно додатку №1 «Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу» для посадового окладу за 17 тарифним розрядом визначений тарифний коефіцієнт 2,32.
Відповідно до пункту 1 примітки додатку №1 до постанови №704, у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу, у розрахунку на місяць, у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027,00 гривень..
Отже, з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, посадовий оклад за 17 тарифним розрядом, визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, що становило - 2027,00 грн. на тарифний коефіцієнт 2,32.
Таким чином, посадовий оклад ОСОБА_1 , мав бути виплачений позивачу у розмірі 4700,00 грн. (2027,00 грн. х 2,32 грн. = 4702,67 грн., із урахування заокруглення - 4700,00 грн.)
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум на одну особу у розрахунку на місяць з 01 січня 2021 року, встановлений у розмірі 2270,00 гривень.
Отже, з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, посадовий оклад за 17 тарифним розрядом, визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, що становило 2270,00 грн. на тарифний коефіцієнт 2,32.
Таким чином, посадовий оклад позивача, мав бути виплачений позивачу у розмірі 5270,00 грн. (2270,00 грн. х 2,32 грн. = 5266,40 грн. - з урахування заокруглення - 5270,00 грн.).
За приписами статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум на одну особу у розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року, встановлений у розмірі 2293,00 гривень.
Отже, з 01 січня 2022 року по 02 березня 2022 року посадовий оклад за 17 тарифним розрядом має бути визначений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, що становило 2293,00 грн. на тарифний коефіцієнт 2,32.
Таким чином, посадовий оклад позивача мав бути виплачений позивачу у розмірі 5320,00 грн. (2293,00 грн. х 2,32 грн. = 5319,76 грн., із врахування заокруглення - 5320,00 грн.).
З матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2022 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який обіймав посаду - помічника начальника відділення персоналу, було призначено на посаду - старшого помічника начальника відділення персоналу штабу та встановлено посадовий оклад у розмірі 4230,00 грн., що підтверджується витягом з наказу №49 від 03.03.2022 року.
Як вбачається із довідки №207 від 06 березня 2023 року, у березні 2022 року ОСОБА_1 встановлено 18 тарифний розряд.
Згідно додатку №1 до постанови №704 для 18 тарифного розряду встановлено тарифний коефіцієнт 2,4.
Таким чином, у період з 03 березня 2022 року по 17 травня 2022 року посадовий оклад ОСОБА_1 мав бути встановлений у розмірі 5500,00 грн. (2293,00 грн. х 2,4 грн. = 5503,20 грн., із урахування заокруглення - 5500,00 грн.)
Враховуючи вищевказане, посадовий оклад ОСОБА_1 , повинен був становити:
- у період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року - 4700,00 грн.;
- у період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року - 5270,00 грн.;
- у період з 01.01.2022 року по 02.03.2022 року - 5320,00 грн.
- у період з 03.03.2022 року по 17.05.2022 року - 5500,00 грн.
17 травня 2022 року позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом з наказу №113 від 17 травня 2022 року.
Як вбачається із наказу №113 від 17 травня 2022 року, за період з 01 по 17 травня 2022 року позивачу виплачено: надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років у залежності від складання та важливості виконуваних обов`язків; щомісячну премію відповідно до особистого внеску у загальні результати служби у розмірі 159% посадового окладу; надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% до посадового окладу.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 у період з 29 січня 2020 року по 17 травня 2022 року посадовий оклад обчислювався виходячи з розміру посадового окладу у розмірі, без множення тарифного коефіцієнту за тарифною сіткою (додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів України №704) на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року (пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704).
Щодо визначення розміру окладу за військовим званням ОСОБА_1 , суд виходить із наступного.
Судом також встановлено, що у період з 29 січня 2020 року по 16 травня 2021 року, позивач мав військове звання «лейтенант», що підтверджується посвідченням офіцера серії НОМЕР_5 .
Військовою частиною НОМЕР_1 , визначено позивачу оклад за військовим званням у розмірі 1130,00 грн., що підтверджується довідкою №207 від 06 березня 2023 року.
Додатком №14 до постанови №704, визначено схеми тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Відповідно до пункту 1 примітки додатку №14 до постанови №704, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.
Так, згідно Додатку №14, для військового звання «лейтенант» визначений тарифний коефіцієнт 0,64.
Отже, для визначення розміру окладу за військовим званням «лейтенант» необхідно помножити розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року на тарифний коефіцієнт 0,64.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», було встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027,00 гривень.
Таким чином, з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року розмір окладу за військовим званням «лейтенант» становив 1300,00 грн. (2027,00 грн. х 0,64 грн. = 1297,64 грн., із урахуванням заокруглення - 1300,00 грн.).
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року був встановлений в розмірі 2270,00 гривень.
Таким чином, з 01 січня 2021 року по 16 травня 2021 року розмір окладу за військовим званням «лейтенант», становив 1450,00 грн. (2270,00 грн. х 0,64 грн. = 1452,80 грн., із урахуванням заокруглення - 1450,00 грн.).
У період з 17 травня 2021 року по 16 травня 2022 року ОСОБА_1 мав військове звання «старший лейтенант», що підтверджується посвідченням офіцера серії НОМЕР_5 .
Військовою частиною НОМЕР_1 встановлено ОСОБА_1 оклад за військовим званням у розмірі 1200,00 грн.
Згідно Додатку №14, для військового звання «старший лейтенант» визначений тарифний коефіцієнт 0,68.
Таким чином, для визначення розміру окладу позивача за військовим званням «старший лейтенант» необхідно помножити розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року на тарифний коефіцієнт 0,68.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року був встановлений у розмірі 2270,00 гривень.
Відтак, з 17 травня 2021 року по 31 грудня 2021 року розмір окладу за військовим званням «старший лейтенант» становив: 1540,00 грн. (2270,00 грн. х 0,68 грн. = 1543,60 грн., із врахуванням заокруглення - 1540,00 грн.).
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2022 року, встановлений у розмірі 2293,00 гривень.
Таким чином, з 01 січня 2022 року по 16 травня 2022 року розмір окладу за військовим званням «старший лейтенант», становив 1560,00 грн. (2293,00 грн. х 0,68 грн. = 1559,24 грн., із врахуванням заокруглення - 1560,00 грн.).
Таким чином, розмір окладу ОСОБА_1 за його військовим званням становив :
- у період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року - 1300,00 грн.;
- у період з 01.01.2021 року по 16.05.2021 року - 1450,00 грн.;
- у період з 17.05.2021 року по 31.12.2021 року - 1540,00 грн.;
- у період з 01.01.2022 року по 16.05.2022 року - 1560,00 грн.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 у період з 29 січня 2020 року по 17 травня 2022 року оклад за військовим званням «лейтенант» та «старший лейтенант» обчислювався виходячи з розміру окладу, без множення тарифного коефіцієнту (додаток №14 до постанови №704) на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року (пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704).
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
На підставі вищевикладеного, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача у спосіб визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 , щодо полягають у відмові ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 17 травня 2022 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, і як наслідок, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення, за період з 29 січня 2020 року по 17 травня 2022 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, які визначені у додатках до постанови Кабінету Міністрів України №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із урахуванням виплачених сум.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у відмові ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 17 травня 2022 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти згідно додатків до постанови Кабінету Міністрів України №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 29 січня 2020 року по 17 травня 2022 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, які визначені у додатках до постанови Кабінету Міністрів України №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник