Справа № 620/9951/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9951/21 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М., суддів: Глущенко Я.Б., Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, в якому просив:

- Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової служби України від 13.08.2021 р. № 27-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення", яким застосовано до завідувача сектору питань з запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Чернігівській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Державна податкова служба України, посилаючись на порушення Чернігівським окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено,що ОСОБА_1 проходить державну службу в органах ДПС України на посаді завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції ГУДПС у Чернігівській області та відповідачем до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани згідно наказу ДПС України від 13.08.2021 №27-дс є подання Дисциплінарної комісії від 04.08.2021 №25, у якому зазначено про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, що полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, визначених Інструкцією, Положенням, а також Наказом №655, в частині персональної відповідальності за повноту і достовірність інформації, викладеної в акті про результати перевірки, що призвело до несвоєчасного вжиття заходів до винних осіб та відпрацювання ймовірно ризикових суб`єктів господарювання.

Дисциплінарна комісія дійшла до таких висновків у зв`язку із тим, що в акті №9, складеному сектором, завідувачем якого є позивач, вказано ймовірну суму схемного податкового кредиту ТОВ "Чернігівська індустріальна молочна компанія" та ПП "Агропрогрес" 205 403,04 грн. ПДВ, а фактично сума відповідно до Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) становить по ТОВ "Чернігівська індустріальна молочна компанія" 372 266,42 грн. ПДВ та ПП "Агропрогрес" 428 605,62 грн. Також у доповідній записці ОСОБА_1 від 13.05.2021 №158/25-01-14-19 не враховано заперечення на акт перевірки від 24.05.2021 №1567/25-01-18-03-06. У день реєстрації акта перервіки №9, а саме 13.05.2021, сектором з питань запобігання та виявлення корупції ГУДПС у Чернігівській області зареєстровано зазначену доповідну записку, у якій відсутні пропозиції щодо вжиття заходів до винних осіб, усунення недоліків, виявлених під час перевірки, їх наслідків та передумов в майбутньому. Крім того, позивач в доповідній записці робить посилання на неіснуючий лист ГУДПС у Чернігівській області від 07.06.2021, адресований Департаменту управління ризиками за його підписом.

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (надалі - Закон № 889-VIII), та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону № 889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

При цьому, серед дисциплінарних проступків п. 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII визначає невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

На підставі частини третьої статті 66 Закону № 889-VIII, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до положень частини другої статті 65 Закону № 889-VIII законодавцем визначений чіткий вичерпний перелік дій або бездіяльності державного службовця, що є дисциплінарним проступком та за вчинення таких дій настає дисциплінарна відповідальність: " Дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;.."

15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу..."

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законом України "Про державну службу", правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про державну службу".

Отже, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, суд виходить з такого.

В якості доводів правомірності оскаржуваного наказу, відповідач посилається на висновок службового розслідування, згідно якого встановлено, що в результаті послаблення контролю за адмініструванням податків не здійснено контрольно-перевірочні заходи щодо окремих платників податків та встановлено недоліки в організації роботи підпорядкованих підрозділів ГУ ДПС у Чернігівській області в частині дотримання вимог пп. 2.15.1 - 2.15.3 Рекомендованого порядку взаємодії підрозділів ДПС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПС України від 28 липня 2015 року № 543.

При вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарною комісією у висновках дисциплінарного провадження, та керівником ДПС України в наказі від 13.08.2021 №27-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності,вказано який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач, що визначені у 15-ти пунктах частини другої статті 65 Закону № 889-VIII.

Суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив: що у спірному наказі відповідачем не зазначено за якими саме функціями сектору, позивач, як його завідувач, здійснив не належний контроль, які пункти Положення були ним порушені та до яких негативних наслідків це призвело.

У Наказі вiд 30.07.2022, відповідачем зазначено конкретний проступок позивача, доповiдна записка вiд 13.05.202l № l58/25-01-14-19 помилково зареєстрована за ранiше взятим номером, чим порушено пункти 2.15.1- 2.l5.3 роздiлу 4 Положення, що призвело дo неналежного виконання посадових обов`язкiв, визначених Положенням та Посадовою iнструкцiєю.

Також "У Положенні про сектор з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Чернігівській області визначено, що керівник структурного підрозділу забезпечує додержання працівниками структурного підрозділу виконавської дисципліни , порядку ведення діловодства, своєчасності реєстрації, сканування, розсилки в СЕД ГУ вихідної кореспонденції на адресу ДПС."

В матеріалах службового розслідування містяться посилання на те, які саме дії, або бездіяльність та в чому це полягає, призвели до скоєння позивачем дисциплінарного проступку.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши докази, що містяться у справі, дійшов висновку про обґрунтованість спірного наказу.

Судом першої інстанції не взято до уваги наказ ДПС України від 19.11.2020 №655, який має суттєве значення для вирішення спору, оскільки він не зареєстрований в Міністерстві юстиції України.

Згідно з Постановою КМУ від 28 грудня 1992 року №731 про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Тобто наказ ДПС України від 19.11.2020 №655 не має міжвідомчого характеру,та не є обов`язковим для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення, тому не підлягає реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2020 р. у справі № 554/9493/17 вказав, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Разом з тим, в копіях акту перевірки, та запереченнях на акт перевірки, сума ймовірно схемного податкового кредиту вказана вірно. У позовній заяві та поясненнях, наданих Дисциплінарній комісії, ОСОБА_1 вказав, що зазначене є технічною помилкою, яка не була виявлена в ході розгляду акта №9 на нарадах 17.05.2021 та 25.05.2021 та не вплинула на висновки перевірки.

У даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваного рішення, відповідно до норм чинного законодавства.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірного наказу та задоволення відповідного позову.

Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, колегія суддів вважає що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване судове рішення - скасувати, та прийняти нове яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Державної податкової служби України, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Мєзєнцев Є.І.