Справа № 300/4783/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/4783/22 пров. № А/857/3002/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року (судді Могили А.Б., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківськ) у справі №300/4783/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській область про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Куций О.С. 21.11.2022 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській область в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №36 від 23.05.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до загального страхового стажу роботу: - на посаді інженера технагляду у Спеціалізованому управлінні пусконалагоджувальних робіт у період з 04.08.1982 по 21.03.1984; - на посаді майстра по спорудженню газопроводів у Тернопільському спеціалізованому будівельно-монтажному управлінні по газифікації у період з 29.03.1984 по 23.08.1985; - напосаді робочий-комірник відділу КС Хотин в Івано-Франківській дирекції будівництва газопроводів у період з 27.08.1985 по 31.01.1986; - на посаді інженера по будівництву газопроводів у колгоспі ім.Чапаєва Городенківського району у період з 01.02.1986 по 01.02.1991; - на посаді прораб у Малому підприємстві «Каре» у період з 11.01.1993 по 20.01.1994; - на посадах прораб, начальник участку у Виробничо-будівельній фірмі промисловий комплект монтаж ДП «Сибкомплектмонтаж» у період з 17.01.1994 по 28.07.1994; - на посаді майстер на участку №1 у ТОВ «Запсиббуд» у період з 29.07.1994 по 06.03.1996; - на посаді майстер на участку по облаштуванню родовищ, прораб участку 2 БП «Тюменьбургаз» ВАТ «Бургаз» у період з 07.03.1996 по 01.12.2005; - на посаді виконавець робіт у ТОВ «Заполярпромгражданстрой» у період з 25.02.2007 по 11.10.2010; - на посаді виконавець робіт у ТОВ «СГК-Трубопроводстрой» у період з 25.10.2010 по 28.02.2011; - на посаді виконавець робіт у ТОВ «СГК-Трубопроводстрой-5» у період з 01.03.2011 по 17.12.2012; - на посаді виконавець робіт у ТОВ «ГазЕнергоСтрой» у період з 06.03.2014 по 12.01.2016, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.05.2022.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Куций Олександр Степанович оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка НОМЕР_1 від 18.08.1982 з посиланням на номери та дату наказів про прийняття на роболті та звільнення з роботи, а роботау в колгоспі ім.Чапаєва Городенківського району у період з 01.02.1986 по 01.02.1991 уточнюючими довідками. Крім трудової книжки подано також на підтвердження спірних періодів роботи: - довідку ВАТ Тернопільгаз» від 06.08.2009 №114; - довідку ОВК «Агрофірма Чернелицька» від 12.06.2022 за №65 про заробітну плату для обчислення пенсії; - довідку ВАТ «Бургаз» у період з 07.03.1996 по 01.12.2005; - довідку ТОВ «Бурова компанія ВАТ Газпром» від 26.05.2004 №20/4602; - довідку про заробітну плату ТОВ «Газпром буріння» філіал «Уренгой буріння» від 28.04.2015 №08/4140 (а.с.26); - довідки про заробітну плату «ТОВ «Заполярпромгражданстрой» від 12.02.2015 №242, №242/1, №242/2, №242/3.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі заперечують проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просять оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Адвокат Куций О.С. направив до апеляційного суду відповідь на відзив.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2023 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 16.05.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою щодо призначення йому пенсії за віком. При цьому, як вбачається із заяви при поданні документів до пенсійного органу ОСОБА_1 було відомо про помилку у даті його народження, яка допущена у трудовій книжці та довідці про стаж (а.с.75-77).

Органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яким рішенням №36 від 23.05.2022 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. У даному рішенні зазначено про незарахування до страхового стажу наступних періодів: роботи у колгоспі ім.Чапаєва за 1986-1990 роки згідно довідки №П-40/07-40 від 09.05.2022, періоди згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладки в трудову книжку серії НОМЕР_2 у зв`язку з невідповідністю дати народження ОСОБА_1 , зазначеної в них, його паспортним даним; роботи у Малому підприємстві «Каре» з 11.01.1993 по 20.01.1994, оскільки на записі про звільнення з роботи не ідентифікується печатка МП «Каре»; роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 01.12.2005, з 25.02.2007 по 11.10.2010, з 25.10.2010 по 28.02.2011, з 01.03.2011 по 17.12.2012, з 06.03.2014 по 12.01.2016, оскільки відсутня інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків. Крім цього вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 7 років 17 днів (а.с.31).

Не погодившись із такими рішенням позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом частин 1, 2 статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частинами 1, 2 статті 21 Закону №1058-IV передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Згідно із частинами 1, 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Закон №1058-ІV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах незалежно від використання форм власності та господарювання, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв у кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Разом з тим, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку №637).

Згідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

З системного аналізу наведених норм слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання. Якщо є можливість підтвердити трудовий стаж даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то використовуються ці відомості.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не зараховано до страхового стажу позивача періоди його роботи у колгоспі ім.Чапаєва за 1986-1990 роки згідно довідки №П-40/07-40 від 09.05.2022, періоди згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладки в трудову книжку серії НОМЕР_2 у зв`язку з невідповідністю дати народження ОСОБА_1 у цих документах, його паспортним даним; роботи у Малому підприємстві «Каре» з 11.01.1993 по 20.01.1994, оскільки не ідентифікується печатка МП «Каре» на записі про звільнення з роботи; роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 01.12.2005, з 25.02.2007 по 11.10.2010, з 25.10.2010 по 28.02.2011, з 01.03.2011 по 17.12.2012, з 06.03.2014 по 12.01.2016, оскільки відсутня інформація від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків. Таким чином, підставою для незарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу стали допущені помилки при заповненні трудової книжки позивача та відсутність інформації щодо сплати страхових внесків.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 та у вкладці до трудової книжки серії НОМЕР_2 дата народження вказана 09.09.1959, однак в паспорті громадянина України дата народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-14), вказане підтверджує і заява позивача яка ним подавалась при призначенні пенсії та засвідчена його підписом (а.с. 76).

Також дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 зазначена в довідці ВАТ «Тернопільгазбуд» №114 від 06.08.2009 та в архівній довідці №П-40/07-40 від 09.05.2022 архівного відділу №1 Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (а.с.15, 18).

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110, встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

В пункті 2.2 Інструкції №58 передбачено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу; до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України.

Згідно пункту 2.11 Інструкції №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Одночасно, пунктами 2.12-2.13 Інструкції №58 передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується із висноком суду першої інції, який відхилив доводи позивача про те, що він не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки у відповідності до пункту 2.12 Інструкції №58, адже він своїм підписом завірив правильність внесених відомостей на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки НОМЕР_1 та у вкладці до трудової книжки серії НОМЕР_2 (а.с. 79, 91)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, частиною 2 статті 19 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК України).

Згідно пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З урахуванням наведених норм Цивільного процесуального кодексу України на думку колегії суддів позивачу слід звернутися в порядку окремого провадження до суду і встановити юридичний факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 для усунення сумнівів при призначенні пенсії, адже на відповідну дату його народження і видані довідки ВАТ «Тернопільгазбуд» №114 від 06.08.2009 та архівної довідки архівного відділу №1 Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №П-40/07-40 від 09.05.2022 про роботу в колгоспі імені ОСОБА_2 за 1986-1990 роки.

Колегія суддів вважає, що спірні періоди роботи правомірно на даний час не зараховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області до загального трудового стажу ОСОБА_1 , оскільки відсутнє рішення суду щодо встановлення факту, що має юридичне значення щодо трудової книжки серії НОМЕР_1 , вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 , довідки ВАТ «Тернопільгазбуд» №114 від 06.08.2009 та архівної довідки архівного відділу №1 Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №П-40/07-40 від 09.05.2022, у зв`язку з невідповідністю дати народження ОСОБА_1 у цих документах його паспортним даним, після чого слід знову звернутися до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статтей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

ОСОБА_1 16.05.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою щодо призначення йому пенсії за віком. В доданому аркуші до заяви зазначив: «Наполягаю на прийнятті документів на призначення пенсії за віком згідно наданих документів. Мені відомо про те, що допущено помилку у довідці про стаж на трудовій книжці. Однак мені необхідне офіційне рішення про відмову для звернення до суду. Раніше за призначенням пенсії не звертався, оскільки збирав необхідні доккументи», вказане засвідчив підписом. У розписці-повідомленні прийнятої 16.05.2022 і зареєстрованої за №2516 наступний перелік документів доданих до заяви: 1) диплом (свідоцтво, атестат) про навчання від 25.06.1982 №479; 2) довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 від 06.05.2000 №67; 3) довідка про зміну назви організації від 06.05.2022 №68, від 09.05.2022 №П-41; 4) довідка про прийняття на роботу (навчання) (Довідка про стаж) від 06.05.2022 №66, від 09.05.2022 №4-40; 5) довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру віє 20.01.2003; 6) заява про призначення/перерахунок пенсії; 7) заява про спосіб виплати пенсії (для виплат через банк) від 13.05.2022; 8) паспорт НОМЕР_3 від 03.03.1997; 9) трудова книжка від 18.08.1989 № НОМЕР_4 , від 24.10.2010 № НОМЕР_5 ; 10) пам`ятка пенсіонера (а.с.75-77).

Апеляційний суд зазначає, що на підтвердження спірних періодів роботи ОСОБА_1 представником позивача ОСОБА_3 серед іншого подано до суду: - довідку ОВК «Агрофірма Чернелицька» від 12.06.2022 за №65 про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с.20); - довідку Селянської спілки «Вільна Україна» від 11.05.1993 №71 про те, що ОСОБА_1 працював у спілці з 01.02.1986 по 01.02.1991 (а.с.17); - довідку уточнюючу спеціальний стаж ТОВ «Бурова компанія ВАТ Газпром» від 26.05.2004 №20/4602 (а.с.24-25); - довідку про заробітну плату ТОВ «Газпром буріння» філіал «Уренгой буріння» від 28.04.2015 №08/4140 (а.с.26); - довідки про заробітну плату «ТОВ «Заполярпромгражданстрой» від 12.02.2015 №242, №242/1, №242/2, №242/3 (а.с.27-30).

Тобто як підтверджується розпискою-повідомленням прийнятої 16.05.2022 і зареєстрованої за №2516, вказані і додані до матеріалів справи документи пенсійному органу не подавалися разом із заявою про призначення пенсії (а.с.78).

Суд звертає увагу позивача на те, що уповноваженим органом для призначення пенсії є відповідні органи Пенсійного фонду, до компетенції яких і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не може реалізувати компетенцію суб`єктів владних повноважень, тобто досліджувати нові документи, яким не надана була оцінка при прийнятті оскаржуваного рішення, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії. Завданням адміністративного судочинства є виключно перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Таким чином, наявні у матеріалах справи довідки ОВК «Агрофірма Чернелицька» від 12.06.2022 за №65, Селянської спілки «Вільна Україна» від 11.05.1993 №71, ТОВ «Бурова компанія ВАТ Газпром» від 26.05.2004 №20/4602, ТОВ «Газпром буріння» філіал «Уренгой буріння» від 28.04.2015 №08/4140, «ТОВ «Заполярпромгражданстрой» від 12.02.2015 №242, №242/1, №242/2, №242/3, не можуть бути взяті до уваги, як належні та допустимі докази по справі, оскільки вони не подавалися позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком від 16.05.2022, а відтак не були враховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області при прийнятті рішення №36 від 23.05.2022.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що станом на момент прийняття рішення із тими документами, які подані до пенсійного органу прийняте рішення №36 від 23.05.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії є правильним та не підлягає скасуванню, а тому відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений законодавством України, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі №300/4783/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Р.Й. Коваль

В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 18.05.2023