Справа № 160/7769/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 травня 2023 року Справа № 160/7769/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 25 січня 2010 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094. м, Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) задовольнити, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094. м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) поновити ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 25 січня 2010 року) виплату пенсії, починаючи з 03.02.2022 року.

Позовна заява обґрунтована протиправністю припинення виплати пенсії позивачу.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/7769/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу надати до суду позовну заяву, оформленої відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, із приведенням позовних вимог у відповідність до викладених обставин справи та передбачених у ст. 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України способів захисту права, в примірниках відповідно до кількості учасників справи; заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних належних доказів; належним чином засвідчених додатків до позовної заяви для відповідача.

15 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшов 1 примірник уточненої позовної заяви, засвідчені належним чином додатки для позовної заяви для відповідача та заява про поновлення строку на звернення до суду.

Дослідивши матеріали уточненої позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивача виходячи з наступного.

В ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року суд наголошував позивачу на тому, що позивачем обрано спосіб захисту, що не відповідає ст. 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства. Позивачем надано новий примірник позовної заяви, в якому спосіб захисту не відповідає ст. 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства, оскільки містить позовну вимогу про зобов`язання вчинити певні дії без позовної вимоги про визнання рішення, дій або бездіяльності протиправним. Відповідно, вказаний судом недолік позовної заяви не усунуто.

Розглядаючи заяву позивача про поновлення строку звернення до суду суд зазначає наступне. Заява обґрунтована посиланням на те, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 року №540-ІХ (далі Закон №540-ІХ) строк звернення до суду продовжено на строк дії карантину. Також позивач посилається на приклади судової практики Верхоного Суду у справах №815/460/18 та 815/1226/18, рекомендацію Ради Суддів України щодо продовження строків до закінчення воєнного стану.

Суд зазначає, що Закон №540-ІХ дійсно передбачав зміни до Кодексу адміністративного судочинства щодо продовження окремих процесуальних строків на строк дії карантину. Водночас, в редакції Закону №540-ІХ п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодекс адміністративного судочинства України діяв до 17.07.2020 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року №731-IX, який змінив редакцію п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України та передбачив наступне нормативне правило: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно, з 17.07.2020 року строки, які Законом №540-ІХ були продовжені на час дії карантину, знов розпочали свій перебіг та можуть бути поновлені судом за відповідною заявою учасника справи і за умови, що неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, правовідносини в цій справі виникли після зміни правового регулювання п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому позивачем не наведено жодних пояснень та доказів того, що з дати порушення своїх прав він не мав можливості звернутися до суду через обмеження, що зумовлені дією карантину. Відповідно, суд відхиляє цей аргумент позивача як необґрунтований.

Щодо посилання позивача на воєнний стан суд зазначає, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі №500/1912/22.

Позивачем не наведено жодних пояснень та відповідних доказів щодо зв`язку пропуску строку звернення до суду із запровадженням воєнного стану. Відповідно, суд відхиляє цей аргумент позивача як необґрунтований.

Посилання позивача на позиції Верховного Суду у справах №815/460/18 та №815/1226/18 суд відхиляє як нерелевантні. Так, у справі №815/460/18 Верховний Суд зробив свій висновок виходячи із положень ч.3 ст. 51 Закону України «Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка передбачає проведення перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною чи запровадженням нових складових грошового забезпечення, що не був проведений з вини органів Пенсійного фонду, без обмеження будь-яким строком. В свою чергу в цій справі спір про перерахунок відсутній.

В справі №815/1226/18 Великою Палатою Верховного Суду правовий висновок стосується положень ч.1 та ч. 2 ст. 46 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» яка передбачає строки виплати нарахованої пенсії. В свою чергу в цій справі пенсія позивачу не нараховувалася.

Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення чи припинення виплати пенсії, був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання чи закінчення пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

У постанові Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 сформовано наступні правові висновки:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Отже, суд відхиляє посилання позивача на наведені ним приклади судової практики як нерелевантні та неактуальні.

Відповідно, заява позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою та підлягає поверненню. Суд також зауважує, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач користувався правовою допомогою адвоката, а тому з необхідністю мав повний обсяг процесуальних можливостей для усунення недоліків позовної заяви.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви належним чином та у визначений судом в ухвалі від 18 квітня 2023 року спосіб і строк.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко