Справа № 440/16928/21
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 р. Справа № 440/16928/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 (ухвалене суддею Слободянюк Н.І.) по справі № 440/16928/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив: визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у видачі направлення колишньому співробітнику податкової міліції ОСОБА_1 на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання з метою визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку захворювань; зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання з метою визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку захворювань.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що відповідачем протиправно не видано йому направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання з метою визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку захворювань.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції у складі Головного управління ДФС у Полтавській області.

20.09.2021 ОСОБА_1 подав до В.о. начальника Головного управління ДФС у Полтавській області рапорт про його звільнення на підставі п.п. "а" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ "за віком" з 24.09.2021.

З 24.09.2021 наказом Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.09.2021 № 85-о ОСОБА_1 звільнений зі служби в податковій міліції за віком у запас (з постановкою на військовий облік) відповідно до підпункту "а" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 114 від 29 липня 1991 року.

23.09.2021 ОСОБА_1 подав рапорт до В.о. начальника Головного управління ДФС у Полтавській області (на вказаному рапорті є відмітка: ГУ ДФС у Полтавській області 477/16-97-06 від 23.09.2021) про видачу йому направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Адвокат Ковжога О.І. в інтересах ОСОБА_1 звертався до Головного управління ДФС у Полтавській області із адвокатським запитом від 19.10.2021, в якому просив надати інформацію: чи видано ОСОБА_1 направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією; якщо видано, то коли; якщо направлення не видано, то на якій правовій підставі відмовлено йому у видачі направлення.

Листом Головного управління ДФС у Полтавській області № К/178/16-97-10 від 25.10.2021, за результатами розгляду вищезазначеного запиту повідомлено адвокату, що 20.09.2021 ОСОБА_1 подав на розгляд керівництву ГУ ДФС у Полтавській області рапорт з проханням звільнити його зі служби у податковій міліції (за віком у запас) та відповідно до наказу ГУ ДФС у Полтавській області № 85-о від 21.09.2021 ОСОБА_1 звільнено зі служби в податковій міліції 24.09.2021 року за віком у запас. 11.10.2021 до Головного управління ДФС у Полтавській області від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. реєстр. у ГУ ДФС від 11.10.2021 року № Kl/16-97-04) з копією рапорту, датованого 23.09.2021 з вихідним внутрішнім власним номером відділу координаційного забезпечення податкової міліції ГУ ДФС № 477/16-97-06 з проханням видати йому направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією. Такий рапорт на розгляд керівництва ГУ ДФС у Полтавській області не надходив. 24.09.2021 під час отримання трудової книжки, наказу про звільнення будь-якого волевиявлення чи звернення в усній чи письмовій формі щодо надання направлення на огляд військово-лікарською комісією або відкликання свого рапорту від 20.09.2021 про звільнення чи скасування наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 21.09.2021 № 85-о Про звільнення ОСОБА_1 від ОСОБА_1 не надходило. Згідно Угоди про взаємне співробітництво від 03.03.2021 № 6, укладеної між Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області i Головним управлінням ДФС у Полтавській області, ГУ ДФС направляє на медичну (військово-лікарську) комісію до Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області осіб для визначення ступеня придатності до служби виключно для кандидатів на службу або діючих співробітників податкової поліції. З 25.09.2021 позивач в трудових відносинах із ГУ ДФС у Полтавській області не перебуває та станом на 11.10.2021 (дата надходження заяви) кандидатом на служу чи співробітником ГУ ДФС не являється. Таким чином, ГУ ДФС у Полтавській області не має підстав та повноважень для видачі позивачу направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією.

Вважаючи протиправною вищезазначену відмову відповідача у видачі позивачу направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією, позивач звернувся з позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що уповноваженими суб`єктами на видачу направлення на проходження медичного огляду колишнім особам рядового й начальницького складу на підставі приписів Положення № 285 є відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ, а не Головне управління ДФС у області, до якого звернувся позивач із заявою про видачу направлення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 353.1 ст. 353 Податкового кодексу України, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно із п. 356.1 ст.356 Податкового кодексу України, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (в подальшому Положення № 285)

Згідно із абз. 3 п. 4 Положення 285, при здійсненні військово-лікарської експертизи щодо військовослужбовців, резервістів, кандидатів на військову службу за контрактом, кандидатів до вступу до ВВНЗ ВЛК керуються Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.

Відповідно до пп 2 п. 4 Розділу І Положення № 285, ВЛК відповідно до покладених на них завдань проводять військово-лікарську експертизу кандидатам на військову службу за контрактом, у військовому резерві, до вступу у ВВНЗ, військовослужбовцям НГУ, колишнім військовослужбовцям, колишнім особам рядового й начальницького складу.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Положення № 285, направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи за формою (додаток 4) здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 23.09.2021 р. подав рапорт (на вказаному рапорті є відмітка: ГУ ДФС у Полтавській області 477/16-97-06 від 23.09.2021 ) про надання йому направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Проте, не зважаючи на наявність на рапорті відмітки ГУ ДФС у Полтавській області, відповідачем будь-яке рішення за результатами розгляду рапорту від 23.09.2023 не прийнято.

Доводи відповідача, що вищезазначений рапорт позивача не надходив на розгляд керівництва ГУ ДФС у Полтавській області та те, що номер на рапорті є вихідним внутрішнім власним номером відділу координаційного забезпечення податкової міліції ГУ ДФС, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідачем ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки позивача звільнено зі служби з 24.09.2021 р., а рапорт про надання йому направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією поданий позивачем 23.09.2021 р., тобто до дати звільнення позивача, але не був розглянутий, у зв`язку із чим належним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є зобов`язання Головного управління ДФС у Полтавській області розглянути рапорт ОСОБА_1 від 23.09.2021 р., а в задоволенні іншої частини позову необхідно відмовити.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково; скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 р.; прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме: зобов`язати Головне управління ДФС у Полтавській області розглянути рапорт ОСОБА_1 від 23.09.2021, в іншій частині позову відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 сплатив судовий збір у загальному розмірі 2270 грн., з яких 908 грн. - за подання позову, що підтверджується квитанцією від 06.12.2021. та 1362 грн. за подання апеляційної скарги, що підтверджується платіжкою № 12-14011070/С від 12.09.2022.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 судові витрати, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 139 КАС України, покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 1135 грн.

Керуючись ст. ст. 77, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 по справі № 440/16928/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Полтавській області розглянути рапорт ОСОБА_1 від 23.09.2021

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (36007, Полтавська область, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 47, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова