Справа № 640/24638/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Коннект» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гео Коннект» (далі - ТОВ «Гео Коннект») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №001715405 прийняте 10.09.2019 р. Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.09.2019 № 001715405, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що перевіркою встановлено, що ТОВ «Гео Коннект» до рядка 16.1 (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку від 13.08.2019 №, віднесена сума ПДВ у розмірі 25700 грн. При цьому, в декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року значення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1-грядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) становить 0,00 грн. Отже, апелянт зазначає, що за результатами перевірки зроблено висновок, що TOB «Гео Коннект» порушено вимоги п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 25700 грн.

09 травня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Коннект» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управління ДФС у м. Києві, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 200.10 статті 200 та у порядку статті 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Гео Коннект» за червень 2019 року, за результатами якої складено акт перевірки від 19.08.2019 № 8409/26-15-12-06.

У вказаному Акті зазначено, що податкова декларація з ПДВ за червень 2019 року (реєстраційний номер № від 15.07.2019) з додатками, за травень 2019 - (реєстраційний № 21235010 від 20.06.2019) з додатками, Єдиний реєстр податкових накладних (ІС «Архів електронної звітності»), уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 13.08.2019 № за червень 2019 року.

Перевіркою встановлено, що підприємством ТОВ «Гео Коннект» до рядка 16.1 (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку від 13.08.2019 № , віднесена сума ПДВ у розмірі 25700 грн. При цьому, в декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року значення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1+рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) становить 0 грн., з огляду на що, перевіркою встановлено порушення п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до зменшення суми, яка підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 25700,00 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2019 № 001715405, яким ТОВ «Гео Коннект» зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість у розмірі 25700,00 грн.

ТОВ «Гео Коннект» звернулося зі скаргою до ДПС України, яку рішенням від 15.11.2019 № 9527/6/99-00-03-05-01 залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення, без змін.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За приписами підпункту 49.1 статті 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно пп. 49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 46.5 ст. 46 ПК України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 (далі - Порядок №21, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Крім того, вищевказаним наказом затверджено форму декларації з податку на додану вартість, форму уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, форму розрахунку податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 21, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

У відповідності до підпункту 7 пункту 4 розділу V Порядку №21, заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період. У рядку 16.2 вказуються суми збільшення /зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

Пунктом 5 розділу VІ Порядку №21 передбачено, що у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу 11 ПК України. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючи розрахунок).

За приписами пункту п. 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управління ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Гео Коннект» за червень 2019 року, за результатами якої складено Акт перевірки від 19.08.2019 № 8409/26-15-12-06 (далі - Акт перевірки) (а.с. 10-12).

Згідно висновків Акту перевірки, перевіркою встановлено, що підприємством ТОВ «Гео Коннект» до рядка 16.1 (від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку від 13.08.2019 № , віднесена сума ПДВ у розмірі 25700 грн. При цьому, в декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року значення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1+рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) становить 0,00 грн.

З огляду на викладене, контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем порушено п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до зменшення суми, яка підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 25700,00 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2019 № 001715405, яким ТОВ «Гео Коннект» зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість у розмірі 25700,00 грн. (а.с. 13).

З даного приводу, слід зазначити наступне.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Так, матеріали справи свідчать, що ТОВ «Гео Коннект» 20 червня 2019 року до податкового органу подало звітну податкову декларацію з ПДВ за травень 2019 року, у якій зазначено, зокрема:

- рядок 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» 0,00 грн.;

- рядок 16.1 «Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» - 0,00 грн.

- рядок 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного (звітного) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) - 0,00 грн. (а.с. 57-59).

Разом з тим, 15 липня 2019 року ТОВ «Гео Коннект» до податкового органу подало звітну податкову декларацію з ПДВ за червень 2019 року, у якій зазначено, зокрема:

- рядок 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» 25 700,00 грн.;

- рядок 16.1 «Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» - 25 700,00 грн. (а.с. 50-56).

У зв`язку з тим, що рядок 21 податкової декларації з ПДВ від 20.06.2019 за травень 2019 року, який складає « 0,00» грн., не відповідав показнику рядка 16.1 податкової декларації з ПДВ за червень 2019 року, поданої 15.07.2019, який складав 25700,00 грн. (різниця 25700,00 грн.), ТОВ «Гео Коннект» 12 серпня 2019 року засобами електронного зв`язку подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації за травень 2019 року разом з додатком 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» (Д2) (а.с. 22-24).

У вказаному уточнюючому розрахунку зазначено наступні уточнені показники:

- рядок 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» 25700,00 грн.;

- рядок 16.1 «Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» 25700,00 грн.;

- рядок 17 «Усього за розділом ІІ» 25700,00 грн.

- рядок 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) кредиту (рядок 17 - рядок 9 декларації (позитивне значення) 25700,00 грн.;

- рядок 20 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка складає 25700,00 грн.

- рядок 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного (звітного) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) - 25700,00 грн.

Згідно квитанції №2, вказаний уточнюючий розрахунок було прийнято податковим органом 12.08.2019 за № (а.с. 25).

Беручи до уваги викладене, твердження апелянта про те, що в декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року значення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1-грядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) становить 0,00 грн., колегія суддів вважає безпідставними.

Отже, значення рядків 16, 16.1, 19, 20 та 21 податкової декларації з ПДВ за травень 2019 року вказаним розрахунком змінено з показників 0,00 грн. змінено на 25 700,00 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рядок 16.1. податкової декларації з ПДВ за червень 2019 року має за уточнюючим розрахунком складати суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного (звітного) періоду 25 700,00 грн.

Оскільки, у рядку 16.1. податкової декларації з ПДВ за червень 2019 року було вказано 0,00 грн., ТОВ «Гео Коннект» 12 серпня 2019 року засобами електронного зв`язку подало до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за червень 2019 року разом з додатком 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» (Д2) (а.с. 27-31).

У вказаному уточнюючому розрахунку зазначено наступні уточнені показники податкової декларації з ПДВ за червень 2019 року:

- рядок 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» «-25700,00 грн.»;

- рядок 16.1 «Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» «-25700,00 грн.»;

- рядок 17 «Усього за розділом ІІ» «різниця -25700,00 грн.»;

- рядок 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) кредиту (рядок 17 - рядок 9 декларації (позитивне значення) «-25700,00 грн.»;

- рядок 20 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), становить «-25700,00 грн.»;

- рядок 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, наступного (звітного) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) - «-25700,00 грн.».

Отже, матеріали справи свідчать, що до моменту початку проведення камеральної перевірки (19.08.2019) позивач скористався своїм правом, передбаченим п. 50.1 ст. 50 ПК України, та 12.08.2019 подав уточнюючі розрахунки, якими відкоригував показними податкових декларацій з ПДВ за травень та червень 2019 року.

Беручи до уваги подані позивачем уточнюючі розрахунки за травень-червень 2019 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на дату проведення камеральної перевірки 18.08.2019 показник рядка 21 «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» податкової декларації з ПДВ за травень 2019 року дорівнює 25 700,00 грн., що відповідно відображено у податковій декларації з ПДВ за червень 2019 року.

Таким чином, доводи апелянта про те, що TOB «Гео Коннект» порушено вимоги п.200.4 ст.200 ПК України, що призвело до завищення суми, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 25700 грн., колегія суддів вважає безпідставними, а тому, судом першої інстанції обгрунтовано визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.09.2019 № 001715405.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Гео Коннект`та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.