Справа № 136/1990/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/1990/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Іванець О.Д.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

23 травня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника Відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обгрунтування заявленого зазначав, що 13.12.2022 року постановою серія ЕАР №6280319 винесеної інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Сташком Владиславом Юрійовичем було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн., за порушення п. 2.9 в ПДР, зокрема, керування транспортним засобом з номерним знаком закріпленим не в установленому для цього місці, а саме під вітровим склом.

Вважає, що вимог Правил дорожнього руху він не порушував, а вказане рішення ухвалене з порушенням вимог КУпАП, зокрема без проведення розгляду справи, а формальною констатацією факту його винуватості. Будь-яких доказів його вини не надано.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що інспектором 1-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Сташко В.Ю. правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6280319 від 13.12.2022. В якості доказів відповідачем надано світлину транспортного засобу.

Сторони у судове засідання не з`явилися, тоді як про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа переглядається за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Адміністративні правопорушення, передбачені п.2 ч.1 ст.121-3 КУпАП розглядаються органами Національної поліції (ч.1 ст.222 КУпАП).

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.10,11 КУпАП).

Нормами ст.23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, суд першої інстанції правомірно констатував, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії. Нормами ст. 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Яку слідує з матеріалів справи, 13.12.2022 постановою серія ЕАР №6280319 винесеної інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Сташком В.Ю. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, як за керування транспортним засобом з номерним знаком закріпленим не в установленому для цього місці, а саме під вітровим склом та накладено штраф у розмірі 1190 грн.

Частина 1 ст.121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака та тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п.2.9 (в) Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Отже, з огляду на диспозицію ч.1 ст.121-3 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1 , уповноваженій особі, через надання суду належних, допустимих та достовірних доказів необхідно було довести наявність обставин, які входять до предмета доказування. А саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із номерним знаком закріпленим не в установленому для цього місці.

На підтвердження зазначених обставин, посадовою особою долучено до матеріалів справи лише копію фотографії транспортного засобу. Із вказаної фотографії неможливо встановити час та місце, коли вона була зроблена, а також ідентифікувати зображений автомобіль та його належність, конкретні обставини подій що фіксувалися. Разом з тим, як вказано у відзиві на позовну заяву, відеозаписи із нагрудних відео реєстраторів, які були закріплені 13.12.2022 (тобто в день винесення оскаржуваної постанови) за працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП - відсутні, у зв`язку з обмеженими технічними можливостями зберігання таких відеозаписів.

Частиною 3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис. Втім, такі відомості в оскаржуваній постанові - відсутні. Вищезазначене викликає сумніви у достовірності копії фотознімку, як доказу, та унеможливлює визнання його належним та допустимим.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що відсутність відеозапису з нагрудної камери поліцейського, як доказу яким було б зафіксовано факт адміністративного правопорушення та процедуру розгляду матеріалів справи, унеможливлює встановлення послідовності дій поліцейських та доведення факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, як результату розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може слугувати доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що долучена до матеріалів справи копія світлини транспортного засобу не є належним та допустимим доказом, оскільки встановити її достовірність та чи дійсно вона має відношення до оскаржуваної постанови, - неможливо, а тому суд не бере її до уваги.

Інших доказів, на спростування обставин наведених в адміністративному позові ОСОБА_1 суду не надано, а тому відповідачем не доведено факту порушення позивачем п.2.9 (в) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 травня 2023 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.