Справа № 280/1557/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Справа № 280/1557/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 у реанімаційному відділенні з 04.12.2003 по 30.09.2020 та з 01.04.2021 по 17.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 у реанімаційному відділенні закладу охорони здоров`я з 04.12.2003 по 30.09.2020 та з 01.04.2021 по 15.02.2023 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію за віком з 17.02.2023 із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 858,88 грн. у відповідності до п.3 ч.2, ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Позовну заяву подано та підписано представником позивача адвокатом Вельможко А.І., на підтвердження повноважень наданий ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1115911 від 02.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ознайомившись із розрахунком розміру пенсії в особистому кабінеті Порталу пенсійних послуг, дізналась про не зарахування у подвійному розмірі згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) її стажу роботи у реанімаційному відділенні, підтвердженого трудовою книжкою та довідкою КНП «Обласний перинатальний центр» ЗОР № 09 від 16.02.2023. Позивач вважає, що відповідачем порушено принцип належного урядування та допущена протиправна бездіяльність при зарахуванні її стажу для обчислення розміру пенсії, що не відповідає критеріям правомірності дій і рішень суб`єкта владних повноважень. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Від Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області надійшов відзив 05.04.2023, у якому відповідач вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені з наступних підстав. Позивач перебуває на обліку і отримує пенсію за вислугу років з 17.02.2023, пенсія за віком позивачу не призначалась, заява про призначення пенсії за віком до відповідача не подавалась та відповідачем не розглядалась. Вимоги позивача про перерахунок та виплату їй пенсію за віком з 17.02.2023 із урахуванням різниці, що вже була виплачена з зарахуванням до стажу роботи ОСОБА_1 у реанімаційному відділенні закладу охорони здоров`я з 04.12.2003 по 30.09.2020 та з 01.04.2021 по 15.02.2023 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставними та не обґрунтованими. Не підтверджено, що у період з 27.10.2003 по 27.10.2008 робота позивача відносилась до робіт, які передбачені ст. 60 Закону №1788-XII. Згідно до трудової книжки позивача НОМЕР_1 вона працювала з 05.01.2009 по 03.12.2013 на посаді лікаря педіатра неонатолога у відділенні новонароджених ЗОЗ "Пологовий будинок №3". Законодавством не передбачено, що період роботи з 01.01.2004 можливо зарахувати до стажу для обчислення пенсії у подвійному розмірі, у ст. 60 Закону №1788-XII визначено вичерпний перелік робіт у медичних закладах, які зараховуються до стажу для визначення права у подвійному розмірі. Серед зазначених робіт у ст. 60 Закону №1788-XII робота у відділенні новонароджених не значиться. Позивачем не надано жодних доказів, що ця робота відноситься до робіт реанімаційному відділенні, як це зазначено у позові. Відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача з 05.01.2009 по 03.12.2013 на посаді лікаря педіатра неонатолога у відділенні новонароджених ЗОЗ "Пологовий будинок №3" до страхового стажу у подвійному розмірі. Страховий стаж обчислюється по місяці звернення за пенсією, а отже враховуючи, шо позивач звернулась за пенсією 17.02.2023, то місяцем що передує місяцю звернення є січень, стаж має бути обчислено по 31.01.2023. Відсутні правові підстави для зарахування періоду роботи позивача з 11.10.2017 по 31.01.2023 у подвійному розмір, оскільки законодавством прямо обмежено зарахування періодів роботи до вислуги років набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій". Період роботи позивача з 04.12.2013 по 10.10.2017 зараховано у подвійному розмірі для визначення права на пенсії за вислугу років, як це передбачено законодавством, в частині визначення права на пенсію, але жодним законодавчим актом не визначено право зарахування стажу у пільговому (подвійному) розмірі при обчисленні розміру пенсії. Правових підстав для зарахування періоду роботи позивача з 04.12.2013 по 15.02.2023 немає. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років з 17.02.2023.

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 НОМЕР_1 у періоди з 04.12.2013 по 30.09.2020 та з 01.04.2021 по 15.02.2023 позивач працювала у відділенні інтенсивної терапії новонароджених КЗ «Обласний перинатальний центр» ЗОР (записи №20-26) на посаді лікаря-педіатра-неонатолога та лікаря-анестезіолога.

На підтвердження періоду роботи позивача у відділенні інтенсивної терапії з 04.12.2013 по 30.09.2020 та з 01.04.2021 по 15.02.2023 позивачем надана довідка КНП «Обласний перинатальний центр» ЗОР № 09 від 16.02.2023.

01.03.2023 позивач через представника звернулась до відповідача з запитом зокрема щодо не зарахування у подвійному розмірі періодів роботи у реанімаційному відділенні КЗ «Обласний перинатальний центр» ЗОР.

Розглянувши заяву та надані документи, Головним управлінням 06.03.2023 наданий лист у якому щодо не зарахування у подвійному розмірі періодів роботи у реанімаційному відділенні КЗ «Обласний перинатальний центр» ЗОР відповіді не надано. Наданий розрахунок пенсії позивача за формою РС-право, за яким періоди з 04.12.2013 - 31.12.2023 зараховані в одинарному розмірі, кратність 1.

Не погоджуючись з зарахуванням стажу для обчислення розміру пенсії в одинарному розмірі, вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами частин першої-третьої статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Як зазначено у частині четвертій статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону України № 1788-XII, згідно до якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Суд констатує, що редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час.

Стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень статті 24 Закону № 1058-IV та статті 60 Закону № 1788-ХІІ викладена у постановах Верхового Суду від 04.12.2019 у справі № 689/872/17 та від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17, які, у силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є обов`язковими для врахування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не пов`язано із набранням чинності Закону № 1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із матеріалів справи, зокрема, копії трудової книжки позивача, встановлено, що записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, та в повному обсязі містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені. При цьому, від відповідача відсутні будь-які зауваження щодо заповнення трудової книжки позивача.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 у періоди з 04.12.2013 по 30.09.2020 та з 01.04.2021 по 15.02.2023 позивач працювала у відділенні інтенсивної терапії новонароджених КЗ «Обласний перинатальний центр» ЗОР (записи №20-26) на посаді лікаря-педіатра-неонатолога та лікаря-анестезіолога.

Також, на підтвердження періоду роботи позивача у відділенні інтенсивної терапії з 04.12.2013 по 30.09.2020 та з 01.04.2021 по 15.02.2023 позивачем надана довідка КНП «Обласний перинатальний центр» ЗОР № 09 від 16.02.2023.

Суд звертає увагу, що для зарахування медичному працівнику стажу у подвійному розмірі необхідно враховувати специфіку місця роботи працівника, а не посади, що він обіймав.

Так, наказом Міністерства охорони здоров`я України № 303 від 8 жовтня 1997 року проведено реорганізацію анестезіологічної служби у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я. Замість відділень (груп) анестезіології реанімації та відділень реанімації і інтенсивної терапії були створені анестезіологічні відділення або відділення анестезіології, анестезіологічні відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії, анестезіологічні групи, відділення інтенсивної терапії, вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії.

Згідно роз`яснення, наданого Міністерством охорони здоров`я і Міністерства праці та соціальної політики України у листах від 28 травня 2002 року № 10.02.11/450 та від 21 червня 2002 року № 02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Слід відмітити, що у відповідності до спеціального листа Міністерства охорони здоров`я України на адресу Пенсійного фонду України від 08.12.2006 року № 10.01.09/2209 щодо віднесення окремих структурних підрозділів охорони здоров`я до відділень реанімації, робота в яких відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, вказано що у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували такі відділення: відділення (групи) анестезіології реанімації створювалися в лікарнях, які мали до 80% ліжок хірургічного профілю. В закладках, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не може бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75 і т.д.), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів анастезіологів реаніматологів та медичних сестер анестезіологів (наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 року № 605 «Про поліпшення анестезіолого реанімаційної служби в державі») та відділення реанімації і інтенсивної терапії.

Таким чином, робота позивача з 04.12.2013 по 30.09.2020 та з 01.04.2021 по 15.02.2023 на посаді лікаря-педіатра-неонатолога та лікаря-анестезіолога у відділенні інтенсивної терапії в незалежності від найменувань посад та внесення змін до найменування закладу зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відмовляючи у зарахуванні періодів роботи позивача з 04.12.2013 по 30.09.2020 та з 01.04.2021 по 15.02.2023 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач діяв протиправно.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, у спірних правовідносинах, з метою захисту порушеного права позивача та з метою подальшого недопущення порушення відповідачем права позивача на пенсію, ефективним та належним способом захисту, з врахуванням заявленого позивачем змісту позовних вимог, є визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 з 04.12.2013 по 30.09.2020 у відділенні інтенсивної терапії новонароджених Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» ЗОР на посаді лікаря-педіатра-неонатолога та з 01.04.2021 по 15.02.2023 у дитячому відділенні інтенсивної терапії новонароджених Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» ЗОР на посаді лікаря-анестезіолога в подвійному розмірі та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 04.12.2013 по 30.09.2020 у відділенні інтенсивної терапії новонароджених Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» ЗОР на посаді лікаря-педіатра-неонатолога та з 01.04.2021 по 15.02.2023 у дитячому відділенні інтенсивної терапії новонароджених Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» ЗОР на посаді лікаря-анестезіолога в подвійному розмірі в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію за вислугу років з 17.02.2023 із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Водночас, позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати стаж у реанімаційному відділенні закладу охорони здоров`я з 04.12.2003, так як, стаж у реанімаційному відділенні закладу охорони здоров`я з 04.12.2003 матеріалами справи не підтверджується та вимога перерахунку пенсії за віком задоволенню не підлягає, оскільки позивач таку не отримує.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплати судового збору.

Таким чином, судовий збір у сумі 429,44 грн. (чотириста двадцять дев`ять гривень сорок чотири коп.) підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 з 04.12.2013 по 30.09.2020 у відділенні інтенсивної терапії новонароджених Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» ЗОР на посаді лікаря-педіатра-неонатолога та з 01.04.2021 по 15.02.2023 у дитячому відділенні інтенсивної терапії новонароджених Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» ЗОР на посаді лікаря-анестезіолога в подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 04.12.2013 по 30.09.2020 у відділенні інтенсивної терапії новонароджених Комунального закладу «Обласний перинатальний центр» ЗОР на посаді лікаря-педіатра-неонатолога та з 01.04.2021 по 15.02.2023 у дитячому відділенні інтенсивної терапії новонароджених Комунального некомерційного підприємства «Обласний перинатальний центр» ЗОР на посаді лікаря-анестезіолога в подвійному розмірі в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію за вислугу років з 17.02.2023 із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 429,44 грн. (чотириста двадцять дев`ять гривень сорок чотири коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ),

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області (пр.Соборний, буд.158-б, м.Запоріжжя, 69057; ).

Повне судове рішення складено 19.05.2023.

Суддя Б.В. Богатинський