Справа № 480/5858/22
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 р. Справа № 480/5858/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача адвоката Юсан Інни Олександрівни на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми, повний текст складено 09.09.22 по справі № 480/5858/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою (за підписом його представника адвоката Юсан Інни Олександрівни) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просив суд першої інстанції:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсійних виплат в розмірі 89 670, 48 грн.

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 89 670,48 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості.

Представник позивача адвоката Юсан Інна Олександрівна не погодившись з наведеною вище ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд першої інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року у справі №480/5858/22 та прийняти нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року у справі №480/5858/22 є незаконною та прийнятою з порушенням норм процесуального права. Зазначає про те, що звертаючись до суду першої інстанції позивач вказував, що 12.07.2022 року йому з листа, отриманого від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, стало відомо, що в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області обліковується заборгованість по виплаті йому пенсії в розмірі 89 670, 48 грн. Тобто, позивач дізнався саме 12.07.2022 року, що у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області обліковується заборгованість і він згідно законодавства має право на її отримання, адже це саме його кошти. 21.07.2022 року позивач звернувся з заявою-вимогою до відповідача в якій вказав, що у нього обліковується заборгованість по виплаті пенсії 89 670, 48 грн., просив негайно виплатити заборгованість ОСОБА_1 в сумі 89 670, 48 грн. Листом від 16.08.2022 року позивача повідомлено, що сума вказана в заяві-вимозі буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України. Тобто, листом від 16.08.2022 року №1800-0202-8/29225 відповідач підтвердив наявність заборгованості, однак, не здійснив жодних дій спрямованих на виплату, посилаючись на відсутність коштів. Вважає, що саме в період з 21.07.2022 року по 16.08.2022 рік виникли нові правовідносини між позивачем та відповідачем, адже позивач дізнався про суму заборгованості, яка обліковується, звернувся до відповідача з вимогою її виплати, і це його кошти, які є для нього необхідними, а відповідач відмовив своїм листом у їх виплаті. Зазначає, що саме з дати надання листа-відмови у позивача виникло право на звернення до суду за захистом своїх законних прав.

Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

Учасники справи повідомлені про розгляд даної справи судом апеляційної інстанції у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому згідно п.2 ч.1 ст.170 КАС України це є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів не погоджується висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Приписами ч.1 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2019 року в справі №826/3678/16 вказав, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.05.2021 у справі № 340/197/19.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 по справі №480/12445/21 (набрало законної сили 13.06.2022), адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 перерахунку основного розміру пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 30.09.2021 №6301-5930/6310 про розмір грошового забезпечення, для перерахунку пенсій станом на 05.03.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 30.09.2021 №6301-5930/6310 про розмір грошового забезпечення, для перерахунку пенсій станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись із позовною заявою у даній справі, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача фактично щодо неналежного виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 по справі №480/12445/21 в частині не виплати йому перерахованої суми пенсії та фактично просить зобов`язати відповідача виконати рішення суду, яке вже набрало законної сили і в силу приписів статей 14 та 372 КАС України повинно виконуватися відповідачем без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень.

Відповідно, суд першої інстанції вважав, що у даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Зазначив, що наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. Оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в цій частині є такі, що набрали законної сили, рішення суду, проте на стадії виконання такого рішення, суд першої інстанції вважав, що це згідно п.2 ч.1 ст.170 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, колегія суддів вважає наведені вище висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні норми п.2 ч.1 ст.170 КАС України, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів даної справи вбачається, що позивач у даній справі прохає суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсійних виплат в розмірі 89 670, 48 грн. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 89 670,48 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що 12.07.2022 року йому з листа, отриманого від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, стало відомо, що в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області обліковується заборгованість по виплаті йому пенсії в розмірі 89 670, 48 грн. Зазначає, що 21.07.2022 року позивач звернувся з заявою-вимогою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій вказав, що у нього обліковується заборгованість по виплаті пенсії 89 670, 48 грн., просив негайно виплатити заборгованість ОСОБА_1 в сумі 89 670, 48 грн. Листом від 16.08.2022 року позивача повідомлено, що сума вказана в заяві-вимозі буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України.

Отже, в даному випадку правовідносини, які виникли у даній справі є відмінними від тих, які склалися у справі №480/12445/21, оскільки позивач дізнався про суму заборгованості, яка обліковується, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з вимогою її виплати, проте відповідач відмовив своїм листом у їх виплаті.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку неможливим є застосування приписів п.2 ч.1 ст.170 КАС України, як підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

При цьому, при певних обставинах, якщо суд дійде висновку, що спірні питання підлягають вирішенню у відповідності до ст.383 КАС України, можливим буде застосування п.1 ч.1 ст.170 КАС України, чи п.1.ч.1 ст.328 КАС України.

Наведене вище також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а, від 21.08.2019 у справі № 295/13613/16, від 22.028.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а, від 24.09.2020 у справі №640/15623/19, від 28.02 2023 року у справі № 260/1898/22, від 16.03.2023 року у справі №640/12697/21.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було враховано вищенаведене, що призвело до необґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі згідно п.2 ч.1 ст.170 КАС України

Відповідно, доводи суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті у справі згідно п.2 ч.1 ст.170 КАС України, є помилковими.

З огляду на зазначене, посилання суду першої інстанції в обґрунтування прийняття оскаржуваної ухвали на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 03.04.2019 по справі №820/4261/18, від 21.12.2020 у справі №440/1810/19, є необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було прийняте рішення (ухвала) з порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції внаслідок порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по даній справі (за п.2 ч.1 ст.170 КАС України), що відповідно є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції (ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року).

Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 по справі №480/5858/22 - скасувати.

Направити справу №480/5858/22 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош