Справа № 160/3434/23
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2023 року Справа № 160/3434/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
-визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової/матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати, в зв`язку з наданням частини щорічної основної чергової оплачуваної відпустки за період роботи 21.05.2022 по 20.05.2023, чотири календарні дні з 20.01.2023 по 23.01.2023 включно згідно із заявою на її виплату від 04.01.2023;
-зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову/матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати, у зв`язку з наданням частини щорічної основної чергової оплачуваної відпустки за період роботи 21.05.2022 по 20.05.2023, чотири календарні дні з 20.01.2023 по 23.01.2023 включно згідно із заявою на її виплату від 04.01.2023.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно, на думку позивача, всупереч вимогам чинного законодавства, не виплатив позивачу матеріальну допомогу до частини щорічної відпустки, право на яку вона має за законом. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій статус суддів», у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Фінансування за КЕКВ 2111 «заробітна плата» протягом поточного року розподілено нерівномірно. У І кварталі 2023 року спостерігається стійкий дефіцит кошторисних призначень. У січні 2023 року дефіцит коштів на виплату заробітної плати працівникам апаратів судів складає понад три мільйони гривень. У зв`язку з отриманням на початку 2023 року великої кількості наказів судів про надання відпусток працівникам апаратів судів тривалістю 1 5 календарних днів з виплатою грошової/матеріальної допомоги на оздоровлення, відповідачем надіслано до загальних місцевих судів Дніпропетровської області лист роз`яснення щодо прийняття вимушеного рішення про призупинення виплат грошової/матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам апаратів судів протягом 1 кварталу 2023 року при наданні відпустки тривалістю менш ніж 14 календарних днів.
Від відповідача до суду надійшли доповнення до відзиву, в яких зазначено, що наказ суду від 04.01.2023 №1-К «Про надання грошової допомоги помічнику судді Кисельовій Оксані Сергіївні» скасовано наказом суду від 10.02.2023 №17-К.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка обгрунтована доводами, аналогічним тим, які викладено в позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 21.05.2020 №44-К ОСОБА_1 призначена на посаду помічника судді.
З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2023 позивачем подано заяву про надання частини щорічної відпустки за період роботи 21.05.2022 по 20.05.2023 з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік, чотири календарні дні з 20.01.2023 по 23.01.2023 включно.
Наказами суду від 04.01.2023 №1-В та №1-К вирішено:
-надати помічнику судді Кисельовій О.С. частину щорічної основної відпустки тривалістю 4 календарних дні з 20.01.2023 по 23.01.2023 включно;
-виплатити помічнику судді ОСОБА_1 грошову допомогу за 2023 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати.
З даними наказами ОСОБА_1 ознайомлена під підпис 04.01.2023.
Судом встановлено, що відповідач, листом від 27.01.2023, повернув, на адресу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, без виконання наказ від 04.01.2023 №1-К «Про надання грошової допомоги помічнику судді Кисельовій Оксані Сергіївні».
Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем на адресу місцевих загальних судів Дніпропетровської області направлено лист від 23.01.2023 №103/23, в якому зазначено про прийняття вимушеного рішення щодо зупинення виплат грошової/матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам апаратів судів протягом І кварталу 2023 року при наданні відпустки тривалістю менш, як 14 календарних днів.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулась за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 157 Закону України від 02.06.2016 №1402 «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402) кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.
Так, Рішенням ради суддів 18.05.2018 за №21 затверджено Положення про помічника судді (далі Положення), яке розроблено відповідно до вимог Законів України "Про судоустрій і статус суддів", "Про державну службу" та визначає єдині засади й умови діяльності, правовий статус особи, яка займає посаду помічника судді.
Помічник судді - це працівник патронатної служби у суді, який забезпечує виконання суддею повноважень щодо здійснення правосуддя. Суддя є його безпосереднім керівником.
З усіх інших питань, у тому числі щодо дотримання трудової дисципліни, помічник судді підзвітний керівнику апарату суду в межах його повноважень.
Помічник судді є працівником апарату суду.
Оплата праці помічника судді встановлюється відповідно до Законів України "Про судоустрій і статус суддів", "Про оплату праці" і нормативно- правових актів Кабінету Міністрів України, що регулюють умови оплати праці працівників патронатних служб, у тому числі в системі правосуддя (п. 15 розділу II Положення).
Відповідно до п.18 розділу II Положення, щорічні відпустки помічнику судді надаються в порядку, встановленому Кодексом законів про працю України та Законом України "Про відпустки", за його письмовою заявою, погодженою з безпосереднім керівником.
Графік відпусток помічників суддів включається до графіка відпусток працівників апарату суду й затверджується керівником апарату суду. Помічник судді зобов`язаний подавати заяву про надання йому щорічної відпустки, погодженої з суддею, не пізніше як за 2 тижні до встановленого графіком терміну.
Помічник судді має право користуватись правами і свободами, які гарантуються громадянам України Конституцією і законами України; на оплату праці відповідно до чинного законодавства; на соціальний і правовий захист відповідно до свого статусу (п. 19 розділу III Положення).
Відповідно до ст.1 Закону України від 15.11.1996 №504 «Про відпустки» державні гарантії та відносини, пов`язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.
Згідно з ч.2 ст.2 Законом №504 право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.
Зокрема, ст. 10 Закону №504 визначено, що щорічні основна та додаткові відпустки надаються працівникові з таким розрахунком, щоб вони були використані, як правило, до закінчення робочого року.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до погодженого зі своїм безпосереднім керівником суддею графіку відпусток на 2023 рік, який поданий та включений до графіку відпусток суддям та працівникам апарату Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, позивач не пізніше, як за два тижні, тобто 04.01.2023 подала заяву про надання частини щорічної основної чергової оплачуваної відпустки з 20.01.2023 на 4 календарні дні.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем дотримано вимоги законодавства щодо оформлення та подання заяви на відпустку.
Відповідно до п. 4 Умов оплати праці працівників патронатних служб в державних органах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №15, працівникам патронатної служби виплачується матеріальна допомога для оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника патронатної служби.
У разі поділу щорічної основної відпустки на частини грошова допомога в розмірі середньомісячної заробітної плати виплачується за заявою службовця один раз на рік незалежно від кількості днів такої відпустки. При цьому, підставою для виплати грошової допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати під час отримання щорічної відпустки є факт одержання працівником частини щорічної основної відпустки за відповідний рік. Виплата такої грошової допомоги не пов`язана з тривалістю отриманої державним службовцем частини щорічної відпустки, а нормами чинного законодавства не встановлено заборони виплати вказаної допомоги під час отримання працівником відпустки тривалістю менш 14 календарних днів.
Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 23.02.2021 у справі №811/1858/16.
Суд критично ставиться до посилань відповідача на скасування наказу від 04.01.2023 №1-К «Про надання грошової допомоги помічнику судді Кисельовій Оксані Сергіївні», оскільки на момент виникнення у позивача права на матеріальну допомогу даний наказ був чинний та направлений на адресу відповідача для нарахування та проведення відповідних виплат.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати у зв`язку з наданням частини щорічної основної відпустки є протиправними.
Відповідно до частини статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 242-246, 257 - 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової/матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати, згідно заяви від 04.01.2023.
Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову/матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати згідно заяви від 04.01.2023.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська