Справа № 140/3513/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3513/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення від 07 березня 2023 року №UA205030/2023/000075/1 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позову позивач вказала, що на митну територію України ввозила сировину - зношені автомобільні шини для легкових автомобілів у кількості 1448 штук для їх подальшої переробки (відновлення протектора) та з метою митного оформлення до Волинської митниці декларант подав митну декларацію (далі МД) від 07 березня 2023 року №23UA32U9, в якій було визначено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту), для підтвердження якої надано передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі МК України) обов`язкові документи. Однак відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 07 березня 2023 року №UA205030/2023/000075/1, визначивши митну вартість за резервним методом, тим самим збільшив вартість сировини у порівнянні з реальною в 20 разів, що фактично відповідає вартості готової продукції. При цьому свою відмову у визнанні заявленої митної вартості Волинська митниця мотивує наявністю у поданих документах розбіжностей стосовно валюти товару. Позивач із такими висновками не погоджується й зазначила, що як у контракті, так і у рахунку-фактурі, вартість товару визначено у євро; у цій же валюті проведено оплату товару, а твердження відповідача про курсову невідповідність між статистичною вартістю товару, визначеною у польських злотих в митній декларації країни відправлення, з курсовим перерахунком в інвойсі є недоречним, оскільки курс злотого на різні дати формування документів може бути різним. Посадові особи відповідача при митному оформленні надали оцінку наданим документам вибірково, взявши до уваги лише експортну декларацію від 06 березня 2023 року №23PL301010E0286478, де зазначено статистична вартість товару, натомість проігнорували експортну декларацію вивозу товару від 06 березня 2023 року №23AES-KUS0428, де зазначено як статистичну вартість в злотих, так і вартість у євро.

Позивач зауважила, що сторонами погоджено та дотримано умови поставки та завантаження вантажу на транспорт перевізника за Правилами «Інкотермс 2000» FCA.

На думку позивача, вимога відповідача під час митного оформлення про надання додаткових документів є необґрунтованою, а висновки у рішенні про коригування митної вартості від 07 березня 2023 року №UA205030/2023/000075/1 про наявність розбіжностей є надуманими та не відповідають дійсності, при чому митницею не зазначено, яких саме конкретно документів не подано декларантом; жодних консультацій щодо вибору методу визначення митної вартості не проводилося.

Також позивач зазначила, що здійснюючи господарську діяльність, неодноразово ввозила в Україну подібний товар (сировину), а митними органами безпідставно прийняті рішення про коригування митної вартості, що підтверджено судовими рішеннями.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.120-126). В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним декларантом методом, та містять розбіжності. Зокрема, у рахунку-фактурі від 03 березня 2023 року №7/03/2023 вартість товару вказано 724,00 євро або 3381,08 польських злотих, а згідно з митною декларацією країни експорту від 06 березня 2023 року №23PL301010E0286478 вартість товару становить 3446,00 польських злотих. Крім того, згідно з Правилами Інкотермс за умовами поставки FCA поза місцем завантаження, яке належить відправнику товару, вартість за таке навантаження покладається на покупця. У цьому випадку фактична адреса продавця товару відрізняється від місця завантаження, зазначеного в товаротранспортній накладній, однак витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості, що суперечить умовам поставки FCA-Вюрцбург. У зв`язку із такими розбіжностями декларанту було запропоновано надати додаткові документи, проте додатково декларантом подано не весь перелік запитуваних документів.

Також відповідач зауважив, що під час опрацювання документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару за МД №UA205030/2023/003432 відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику, що вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта) митну вартість товару за МД № UA205030/2023/003432 визначено за резервним методом на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі - ЄАІС Держмитслужби) на рівні 9,33 євро/шт згідно з МД №209170/2023/6556 від 28 січня 2023 року.

Відповідач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є таким, що відповідає вимогам митного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

У відповіді на відзив (а.с.211-214) позивач заперечила доводи відповідача та наголосила, що в інвойсі від 04 березня 2023 року №7/03/2023 зазначено курс валюти 4,6899 злотих та вартість товару 724,00 євро, що становить 3395,488 польських злотих, а вартість 3381,08 польських злотих, яку вказує митниця у відзиві на позов, в інвойсі не зазначена взагалі, а тому розрахунки митниці є неправильними. Вартість 3446,00 польських злотих в експортній декларації країни відправлення від 06 березня 2023 року №23PL301010E0286478 є статистичною, тож відповідач необґрунтовано порівнює курсовий перерахунок вартості з інвойсу від 03 березня 2023 року №7/03/2023 із статистичною вартістю товару у митній декларації країни експорту від 06 березня 2023 року №23PL301010E0286478. Позивач також просила звернути увагу, що вказана у контракті від 17 листопада 2020 року №К2020-1 адреса місцезнаходження продавця, його адреса для кореспонденції не є місцем завантаження товару, натомість місце завантаження зазначено у товаротранспортній накладній від 03 березня 2023 року Вюрцбург (Німеччина). Витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості товару, так як відповідно до умов поставки ці витрати є витратами продавця товару, про що зазначено у супровідних документах фактурі продавця. На думку позивача, подані документи дають можливість впевнитись в правильності заявленої митної вартості.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.

17 листопада 2020 року між фірмою «Aviso Logistics sp.z.o.o» (продавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладено контракт №К2020-1 (а.с.15-16), відповідно до якого продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати автомобільні шини, які були у використанні (товар), в кількості та асортименті, за цінами, які вказані в додатках, специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. Товар надходить окремими партіями і оплачується покупцем відповідно до інвойсів, що виставляються продавцем на кожну партію товару. Ціна товару, що продається за цим контрактом, встановлюється в євро і вказується в специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. Загальна вартість договору - 400000,00 євро. Кількість товару за цим контрактом 1200000 штук, 10000 т. Кількість товару за цим контрактом протягом поточного року не більше 24000 штук, 200 т. Умови поставки товару - FCA-Люблін згідно з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс-2000. Поставка здійснюється з наданням таких супроводжуючих документів: CMR, експортний інвойс. Платіж за товар проводиться на рахунок продавця авансом або готівкою після отримання повідомлення від продавця про готовність замовлення до відвантаження.

Специфікація товару визначена у додатку №1 до контракту від 17 листопада 2020 року №К2020-1 (а.с.17).

У контракт неодноразово вносилися зміни (додатки №2 від 10 травня 2021 року, №3 від 11 серпня 2021 року, №4 від 20 вересня 2021 року, №5 від 14 січня 2022 року, №6 від 29 серпня 2022 року, №7 від 28 січня 2023 року) (а.с.17 зворот, а.с.18-20). Зокрема, згідно з додатком №4 від 20 вересня 2021 року пункт 3.1 контракту викладено у новій редакції, згідно з якою умови поставки товару - FCA- Вюрцбург.

07 березня 2023 року для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1448 штук. Вага нетто 11300 кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин» декларант позивача подав МД №23UA32U9 (а.с.134). Фактурна вартість імпортованого товару становить 724,00 євро (еквівалентно 28172,72 грн), митну вартість визначено на рівні 67085,32 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 1000,00 євро, що еквівалентно 38912,60 грн). До митної декларації додано: контракт від 17 листопада 2020 року № K2020-1 з додатками №1-№7 (а.с.15-20); рахунок-фактуру від 03 березня 2023 року 7/03/2023 (а.с.11); платіжну інструкцію від 06 березня 2023 року №64JBKLN3 (а.с.21); банківський платіжний документ від 06 березня 2023 року №NJBKLN36074NFRJ (а.с.22); автотранспортну накладну (CMR) від 03 березня 2023 року (а.с.23); декларацію країни відправлення від 06 березня 2023 року №23PL301010E0286478 (а.с.24); експортну декларацію вивозу товару від 06 березня 2023 року №23AES-KUS0428 (а.с.25 зворот); висновок експерта від 14 травня 2021 року №21/1/209 (а.с.26-35); висновок експерта Волинської торгово-промислової палати від 27 травня 2021 року №В-574 (а.с.39); договір від 22 листопада 2021 року №1 про міжнародне перевезення вантажів (а.с.42-44); заявку на транспорт від 03 березня 2023 року №9 (а.с.36); рахунок-фактуру від 03 березня 2023 року №2/03/2023 (а.с.41); платіжну інструкцію від 06 березня 2023 року №65JBKLN3 (а.с.40); банківський платіжний документ від 06 березня 2023 року №NJBKLN36074NGMT (а.с.45); довідку про транспортні витрати від 03 березня 2023 року №9 (а.с.46).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваний товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням (а.с.138 зворот).

На електронне повідомлення митниці декларант подав заяву від 07 березня 2023 року №1, в якій просив випустити товар у вільний обіг за поданими нею документами та вказав, що митному органу будуть надані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, відповідно до частини восьмої статті 55 МК України (а.с.94).

07 березня 2023 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000075/1 (а.с.13) та сформувала картку відмови №UA205030/2023/000171 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.10). У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість митного оформлення товару після приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до рішення про визначення митної вартості від 07 березня 2023 року №UA205030/2023/000075/1.

Як зазначено у графі 33 рішення від 07 березня 2023 року №UA205030/2023/000075/1, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи містять розбіжності, зокрема, у рахунку-фактурі від 03 березня 2023 року №7/03/2023 вартість товару вказано 724,00 євро або 3381,08 польських злотих; згідно з митною декларацією країни експорту від 06 березня 2023 року №23PL301010E0286478 вартість товару становить 3446,00 польських злотих. Крім того, згідно з Правилами Інкотермс за умовами поставки FCA поза місцем завантаження, яке належить відправнику товару, вартість за таке навантаження лягає на покупця товару. Фактична адреса продавця товару відрізняється від місця завантаження (Вюрцбург), зазначеного в товаротранспортній накладній від 03 березня 2023 року. Витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості, не відображені в довідці про транспортні витрати та в рахунку-фактурі, що суперечить умовам поставки FCA- Вюрцбург.

Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації МД №UA209170/2023/6556 від 28 січня 2023 року на рівні 9,33 євро/шт. Тут же зазначається, що митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA57U3 від 07 березня 2023 року (а.с.14).

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант позивача подав разом із митною декларацією документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 МК України: контракт від 17 листопада 2020 року № K2020-1 з додатками №1-№7 (а.с.15-20); рахунок-фактуру від 03 березня 2023 року 7/03/2023 (а.с.11); платіжну інструкцію від 06 березня 2023 року №64JBKLN3 (а.с.21); банківський платіжний документ від 06 березня 2023 року №NJBKLN36074NFRJ (а.с.22); автотранспортну накладну (CMR) від 03 березня 2023 року (а.с.23), а також додатково документи, які не передбачені цією нормою: декларацію країни відправлення від 06 березня 2023 року №23PL301010E0286478 (а.с.24); експортну декларацію вивозу товару від 06 березня 2023 року №23AES-KUS0428 (а.с.25 зворот); висновок експерта від 14 травня 2021 року №21/1/209 (а.с.26-35); висновок експерта Волинської торгово-промислової палати від 27 травня 2021 року №В-574 (а.с.39).

На думку суду, подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так контрактом від 17 листопада 2020 року №K2020-1 та додатками до нього визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця.

Відповідно до рахунку-фактури від 03 березня 2023 року №7/03/2023 загальна вартість товару становить 724,00 євро. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну. Така ж сума зазначена і в платіжній інструкції від 06 березня 2023 року №64JBKLN3 та банківському платіжному документі від 06 березня 2023 року №NJBKLN36074NFRJ.

Ціна товару в рахунку-фактурі від 03 березня 2023 року №7/03/2023 (724,00 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №23UA32U9 від 07 березня 2023 року (графа 22).

Суд відхиляє аргументи відповідача про наявність розбіжностей у поданих документах стосовно фактурної вартості товару. Так у спірному рішенні йдеться про те, що у рахунку-фактурі від 03 березня 2023 року №7/03/2023 вартість товару становить 724,00 євро або 3381,08 польських злотих, а згідно з митною декларацією країни експорту №23PL301010E0286478 від 06 березня 2023 року вартість товару становить 3446,00 польських злотих.

Суд зауважує, що в рахунку-фактурі (а.с.11) вартість товару зазначено 724,00 євро, що становить 3395,49 польських злотих за курсом валюти 4,6899 злотих/євро станом на 30 грудня 2022 року. Позивач сплатила 724,00 євро на рахунок продавця, оскільки валютою за контрактом є євро.

Митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України.

Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Тож будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації, конвертованої в іншу валюту, ніж та, що визначена контрактом і у якій позивач здійснювала оплату товару, у цьому разі обумовлена застосуванням курсу валют, а не заниженням ціни товару згідно з первинними документами, виданими продавцем.

Тому за наведених обставин зазначення в митній декларації країни відправлення статистичної вартості товару 3446,00 польських злотих, а в рахунку-фактурі від 03 березня 2023 року №7/03/2023 724,00 євро (3395,49 польських злотих за курсом на 30 грудня 2022 року) жодним чином не впливає на фактурну вартість товару, а тому не може бути підставою для коригування митної вартості товару на рівні 13509,84 євро.

До витрат, понесених покупцем, відповідно до пунктів 5, 6 частини десятої статті 58 МК України належать витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Такі витрати є складовою митної вартості.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару).

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної від 03 березня 2023 року перевезення товару здійснено з міста Вюрцбург (Німеччина).

Визначаючи митну вартість за першим методом, декларант до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України (1000,00 євро, що в еквіваленті становить 38912,60 грн), що не заперечується відповідачем.

Такі витрати підтверджено поданими разом із митною декларацією договором від 22 листопада 2021 року №1 про міжнародне перевезення вантажів (а.с.42-44); заявкою на транспорт від 03 березня 2023 року №9 (а.с.36); рахунком-фактурою від 03 березня 2023 року №2/03/2023 (а.с.41); платіжною інструкцією від 06 березня 2023 року №65JBKLN3 (а.с.40); банківським платіжним документом від 06 березня 2023 року №NJBKLN36074NGMT (а.с.45); довідкою про транспортні витрати від 03 березня 2023 року №9 (а.с.46), згідно з якими вартість транспортних послуг по маршруту Вюрцбург (Німеччина) до митного поста Дорогуськ/Ягодин становить 1000,00 євро.

Суд вважає, що відповідач у повідомленні декларанту та пізніше у спірному рішенні безпідставно вказав про розбіжності в поданих документах з покликанням на те, що фактична адреса продавця товару (місто Люблін, Польща) відрізняється від місця завантаження (місто Вюрцбург, Німеччина), зазначеного в товаротранспортній накладній від 03 березня 2023 року, та відмовив у визнанні митної вартості товару, визначеної декларантом, з підстав невключення витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи.

Згідно з офіційним тлумаченням торговельних термінів Інкотермс-2000 умови поставки FCA або Франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця. Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці. Ризики переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу у транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження транспорту перевізника.

Додатком №4 до контракту від 17 листопада 2020 року К2020-1 визначено, що умови поставки товару за контрактом FCA- Вюрцбург; такі ж умови вказано у рахунку-фактурі від 03 березня 2023 року №7/03/2023, у якому також наявна примітка про те, що товар завантажує продавець (Towar jest ladowany przez sprzedawce).

Отже, оскільки саме такі умови погоджено сторонами письмово, то це означає, що передача товару перевізнику здійснювалася продавцем, який ніс зобов`язання по завантаженню товару. З жодних документів - ні з договору, укладеного між продавцем та покупцем, ні з тих, які видані продавцем та є товарно-супровідними документами, не випливає інше.

Тому відсутні підстави вважати, що витрати по завантаженню товару у місці передачі є додатковими витратами позивача, які не включені у митну вартість товару.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд повторює, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту (договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця (якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом)); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації продавця щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталогу, специфікації, прейскурантів (прайс-листа) виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями) може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД №UA209170/2023/6556 від 28 січня 2023 року), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Суд також звертає увагу, що за МД №UA209170/2023/6556 від 28 січня 2023 року (а.с.136) митне оформлення виробів з гуми, шин та покришок пневматичних гумових, що використовувалися, відразу здійснювалося за резервним методом.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Поряд з тим з матеріалів справи слідує, що ввезення на митну територію України товару, аналогічного тому, щодо якого здійснювалося митне оформлення за МД від 07 березня 2023 року №23UA32U9 (шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів) позивач здійснювала неодноразово, при цьому за тим самим контрактом від 17 листопада 2020 року №К2020-1, укладеним із фірмою «Aviso Logistics sp.z.o.o», та на тих же умовах - FCA- Вюрцбург. Митна вартість товару також була визначена декларантом на рівні 0,50 євро за одиницю товару та додатково транспортні витрати, а митний орган відмовлявся визнавати заявлену декларантом митну вартість за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, проте у судовому порядку рішення про коригування митної вартості за резервним методом визнані протиправними та скасовані (справи №140/8646/21, №140/10365/21). Ці обставини лише вказують на упередженість відповідача по відношенню до позивача.

Суд враховує, що імпорт зношених автомобільних шин саме як сировини здійснювався фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 для подальшої їх переробки (відновлення протектора), про що свідчать долучені до позовної заяви документи (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04 червня 2019 року із зазначенням основного виду економічної діяльності «22.11 Виробництво гумових шин, покришок і камер; відновлення протектора гумових шин і покришок», договір на поставку сировини для виготовлення продукції з давальницької сировини від 10 січня 2022 року №Д-10 та ін.).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 07 березня 2023 року №UA205030/2023/000075/1 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправне, а позов належить задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатила судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08 березня 2023 року №161 (а.с.9), випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.114).

Ціною позову у цій категорії справ у вимогах майнового характеру є різниця між податками, нарахованими на митну вартість товару, заявлену декларантом, та податками, нарахованими на митну вартість, визначену митницею (вказану правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі №804/2035/17).

З МД від 07 березня 2023 року №23UA57U3 (а.с.14), за якою товар було випущено у вільний обіг, вбачається, що різниця між сумами мита та податку на додану вартість, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, становить 146757,66 грн. Тому відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) розмір судового збору за подання цього позову фізичною особою або фізичною особою - підприємцем (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) становить 1467,58 грн (146757,66 грн х 1% = 1467,58 грн).

Позовна заяви була подана через підсистему «Електронний суд», а згідно з частиною третьою статті 4 Закону №3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, з урахуванням наведених приписів розмір судового збору за подання цього позову становить 1174,06 грн (1467,58 грн х 0,8 = 1174,06 грн).

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1174,06 грн, а решту судового збору може бути повернуто ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону №3674-VI за окремо поданим клопотанням позивача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 07 березня 2023 року №UA205030/2023/000075/1 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 1174,06 (одна тисяча сто сімдесят чотири грн 06 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк