Справа № 400/5460/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/5460/22

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

24.02.2023 року;

Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.11.2022 року №72 про відмову в задоволенні заяви від 11.11.2022 року, поданої на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із врахуванням прожиткового мінімуму станом на 01.01.2022 року, що дорівнює 2481 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату з 01.01.2022 року судді у відставці Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 06.10.2022 року за №3/2-710/22, із врахуванням раніше виплачених сум довічного грошового утримання та встановленого з 01.01.2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 2481 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є суддею у відставці, з жовтня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та одержує довічне грошове утримання, виходячи з 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Вказує, що на виконання судового рішення, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Миколаївській області видано на ім`я позивача довідку про розмір суддівської винагороди, визначеної з прожиткового мінімуму станом на січень 2022 року 2481 грн., для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З огляду на зміну (збільшення) з січня 2022 року розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та керуючись положеннями статтей 135, 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач звернувся в Управління із заявою про перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Проте, за відсутності належних правових підстав у задоволенні його вимог було відмовлено, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Управління у перерахунку позивачу довічного грошового утримання судді у відставці не може бути визнана протиправною, оскільки подана до територіального органу пенсійного фонду Довідка для перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не відповідає формі, затвердженій Порядком від 25.01.2008 року №3-1.

Разом з цим, суд першої інстанції зазначив, що для визначення суддівської винагороди застосовується прожитковий мінімум для визначення базового розміру посадового окладу судді, який становить 2102 року. Виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється у відповідному відсотку від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. При цьому, оскільки розмір складових суддівської винагороди у спірному періоді не змінювався, у відповідача фактично були відсутні правові підстави для здійснення перерахунку довічного грошового утримання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції при перевірці Довідки для перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на відповідність формі, затвердженій Порядком від 25.01.2008 року №3-1, помилково не враховано, що вказана Довідка була видана територіальним управлінням державної судової адміністрації на виконання судового рішення, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі. При цьому, Довідка містить усі відомості суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. На переконання апелянта, формальна та незначна невідповідність такої Довідки встановленій Додатком до Порядку від 25.01.2008 року №3-1 не може негативно впливати на право позивача на перерахунок довічного грошового утримання та визнаною достатньою правовою підставою для відмови у такому перерахунку.

Одночасно посилаючись на правові позиції, сформовані Верховним Судом у справах №360/503/21, №340/1916/20, №400/2031/21, апелянт вказує, що Закон України «Про Державний бюджет на 2022 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, передбаченої частиною 2 статті 130 Конституції України та частиною 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Тому для визначення розміру суддівської винагороди може враховуватися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2022 року, тобто у розмірі 2481 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з жовтня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з 82% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року, яке набрало законної сили 16.09.2022 року в адміністративній справі №400/2647/22, визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області щодо надання ОСОБА_1 довідки №7/1-109/22 від 25.01.2022 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням для визначення посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, прожиткового мінімуму у розмірі 2102 грн.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Миколаївській області надати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням для визначення посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн. станом на 1 січня 2022 р.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року по справі №400/2647/22 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області видано Довідку від 06.10.2022 року за №3/2-710/22 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , в якій зазначається суддівська винагорода, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2022 рік складає 2481 грн.

Так, у Довідці визначено, що суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 147371,4 грн., у тому числі:

посадовий оклад 81873 грн.;

доплата за вислугу років (70%) 57311,1 грн.;

доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (10%) 8167,30 грн.

11.11.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою, в якій просив провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі Довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 06.10.2022 року за №3/2-710/22.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.11.2022 року №72, відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Так, посилаючись на положення частини 4 статті 142, статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пункту 3 розділу ІІ, пункту 2 розділу ІІІ Порядку від 25.01.2008 року №3-1, Управління вказало, що перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі затвердженої цим Порядком форми довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

З огляду на те, що додана до заяви Довідка не відповідає установленій формі, Управління визначило відсутніми правові підстави для перерахунку раніше призначеного заявнику довічного грошового утримання судді у відставці.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII.

За правилами частини 3 статті 142 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до частин 4, 5 статті 142 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Слід враховувати, що відповідно до статті 130 Конституції України Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Аналогічні положення закріплені частиною 1 статті 135 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII, згідно якої суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У частинах 2, 3 статті 135 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII передбачається, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.

Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966-XIV.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 15.07.1999 року №966-XIV, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також, у цій статті Закону передбачається, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років;

дітей віком від 6 до 18 років;

працездатних осіб;

осіб, які втратили працездатність.

У змісті наведеної норми Закону України від 15.07.1999 року №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону України від 15.07.1999 року №966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Отже, Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». При цьому судді Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Натомість статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», разом із встановленням на 01 січня 2022 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2481 гривня, був введений новий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102 гривні.

Варто зазначити, що зміни до Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також в Закон України від 15.07.1999 року №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

Тому для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

Отже, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.

Як правильно зазначає апелянт, подібні висновки щодо обчислення суддівської винагороди (обрання розрахункової величини прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року) сформовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року по справі №400/2031/21, від 30 листопада 2021 року по справі №360/503/21.

Також, виходячи з обставин цієї справи, слід враховувати, що право позивача на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи із суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривня, визначеного станом на 1 січня 2022 року, встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили в адміністративній справі №400/2647/22.

Щодо дотримання порядку звернення позивача за перерахунком довічного грошового утримання суддів у відставці, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди, видається судом (його правонаступником) (Конституційним Судом України).

Згідно із пунктами 3, 4 розділу ІІ Порядку від 25.01.2008 року №3-1 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Відповідно до пункту 2 ІІ Порядку від 25.01.2008 року №3-1 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Додатком 2 до Порядку від 25.01.2008 року №3-1 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено форму Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно затвердженої форми (додаток 2), у Довідці мають міститись відомості про:

суддю у відставці (прізвище, ім`я та по батькові), якому видається довідка;

розмір суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у тому числі станом на відповідну дату, з якої виникають такі підстави;

складові суддівської винагороди та їх розміри, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання;

підстави видачі довідки;

підписи та реквізити уповноважених осіб на видачу довідки;

засвідчення довідки відповідною печаткою.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний повторно звертає увагу на те, що у спірній Довідці містяться відомості про:

суддю у відставці ( ОСОБА_1 ), якому видається довідка;

розмір суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у тому числі станом на відповідну дату, з якої виникають такі підстави;

складові суддівської винагороди та їх розміри, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання, що складає у розмірі 147371,4 грн., у тому числі: посадовий оклад 81873 грн., доплата за вислугу років (70%) 57311,1 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (10%) 8167,30 грн.;

підстави видачі довідки рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року по справі №400/2647/22;

підписи та реквізити уповноважених осіб на видачу довідки керівник відповідного територіального управління державної судової адміністрації та начальника відповідного відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності;

дату видачі та реєстраційний номер, засвідчення довідки відповідною печаткою.

У зв`язку із чим, колегія суддів доходить висновку про те, що за своїм змістом Довідка від 06.10.2022 року за №3/2-710/22 відповідає затвердженій у Порядку від 25.01.2008 року №3-1 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин). За відомостями цієї Довідки територіальний орган пенсійного фонду міг встановити необхідні складові суддівської винагороди, загальний її розмір, що враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись із тим, що під час розгляду заяви позивача відповідач діяв обґрунтовано та правомірно, з дотриманням необхідно балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оспорюване рішення.

Таким чином, колегія суддів вбачає безумовні підстави для зобов`язання відповідача здійснити заявлений позивачем перерахунок довічного грошового утримання в судовому порядку.

Разом з цим, апеляційний суд враховує, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, у тому числі шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, захисту в адміністративному суді підлягають лише порушені права та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

При цьому порушення прав має бути реальним, стосуватись індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Виходячи з наведених норм Основного Закону та адміністративного процесуального законодавства, апеляційний суд звертає увагу на те, що стосовно розміру довічного грошового утримання суддів у відставці (відсоткове значення від відповідного розміру суддівської винагороди) відповідачем не приймалось відповідних рішень та ці обставини не є оспорюваними у цій справі.

Відсутність факту порушення прав позивача в цій частині виключає обставини для вжиття адміністративним судом заходів захисту, передбачених адміністративним процесуальним законодавством, та задоволення позовних вимог у цій частині.

З огляду на наведене, ефективним способом порушеного права позивача є саме висновок суду про скасування неправомірного рішення відповідача із його зобов`язанням здійснити перерахунок щомісячного довічного судді у відставці в судовому порядку.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.11.2022 року №72 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої 11.11.2022 року, про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2022 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеного в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 06.10.2022 року за №3/2-710/22, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв