Справа № 120/3636/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 травня 2023 р. Справа № 120/3636/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо визнання недійсним пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 06.12.2022 серії НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 10.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову. Зокрема, відповідача видача паперових пенсійних посвідчень одержувачам пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами суперечить Постанові Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова №637). Оскільки паперове пенсійне посвідчення ОСОБА_1 було замовлене та виготовлене з недотриманням відповідних вимог Постанови №637, воно переведено у недійсний статус та «знищено».

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області і отримує пенсію по інвалідності та має статус внутрішньо переміщеної особи.

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою на отримання паперового пенсійного посвідчення.

06.12.2022 ГУ ПФУ у Вінницькій області видало ОСОБА_1 паперове пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 06.12.2022 серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

В подальшому, з відомостей, що містяться в електронному кабінеті на порталі Електронні послуги Пенсійного фонду позивачу стало відомо, що раніше подана заява на отримання паперового посвідчення анульована.

Як зазначає позивач в позовній заяві, з відповіді відповідача від 16.03.2023 за №0200-0202-8/25960 йому стало відомо, що оскільки паперове пенсійне посвідчення було замовлене та виготовлене з недотриманням відповідних вимог Постанови №637, воно переведено у недійсний статус та «знищено».

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд:

Визнати пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 видане 06.12.2022 серії НОМЕР_2 дійсним.

Визнати дії щодо визнання недійсним пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 видано 06.12.2022 серії НОМЕР_2 неправомірними.

Зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити виправлення в інформаційній базі на порталі Електронних послуг запису «знищено» та видалити данні про недійсність виданого паперового пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 видано 06.12.2022 серії НОМЕР_2 .

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова 637) визначено особливості, зокрема пенсійного забезпечення внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до абз. 3 п.1 Постанови №637 для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати пенсій таким особам проводиться емісія платіжних карток, які водночас є пенсійними посвідченнями (далі - електронні пенсійні посвідчення).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин чинне законодавство передбачало видачу внутрішньо переміщеним особам пенсійних посвідчень у формі платіжних карток.

Разом з тим, як зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву, в грудні 2022 року позивачу за його заявою було видано паперове пенсійне посвідчення.

Оскільки паперове пенсійне посвідчення ОСОБА_1 було замовлене та виготовлене з недотриманням відповідних вимог Постанови №637, воно переведено у недійсний статус та «знищено».

Одночасно представник відповідача повідомила, що з технічних причин наразі видача позивачу електронного пенсійного посвідчення є неможливим.

Надаючи оцінку діям відповідача в частині переведення виданого позивачу паперового пенсійного посвідчення в статус недійсного, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 4 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення. Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно. Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Механізм оформлення, виготовлення та видачі, зокрема, електронних пенсійних посвідчень відповідно до абзацу третього пункту 1 Постанови №637 визначений Порядком оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 №26-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.12.2017 за 1464/31332 (далі - Порядок №26-1).

Пунктом першим Порядок №26-1 визначено, що пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення (додаток 1) особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.

Пенсійні посвідчення виготовляються у паперовій формі згідно зі зразком та описом бланка пенсійного посвідчення, наведеними у додатку 2 до цього Порядку, або у вигляді платіжної картки, яка одночасно є пенсійним посвідченням, містить графічну та електронну інформацію про власника, ключі кваліфікованого електронного підпису (далі - електронне пенсійне посвідчення).

Внутрішньо переміщеним особам, яким призначено пенсію, видаються платіжні картки, які одночасно є пенсійним посвідченням, відповідно до абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (зі змінами) та Порядку емісії платіжних карток, які одночасно є пенсійним посвідченням, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08 квітня 2016 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2016 року за № 633/28763.

Суд також враховує, що Порядок №26-1 містить вичерпний перелік випадків за яких видане особі пенсійне посвідчення підлягає знищенню.

Так, п. 4 вказаного порядку визначено, що пенсійне посвідчення підлягає знищенню у випадку виявлення помилки в записах, скасування рішення про призначення пенсії, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, а також у випадках втрати придатності пенсійного посвідчення для користування або смерті власника.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку, вчинення відповідачем дій щодо знищення попередньо виданого позивачу паперового посвідчення не узгоджується з положеннями Порядок №26-1, а тому суд доходить висновку про протиправність таких.

В свою чергу, визначаючись щодо позовних вимог зобов`язального характеру суд, в першу чергу враховує, що на час видачі позивачу паперового пенсійного посвідчення Постановою №637 дійсно не було передбачено можливості видачі паперового пенсійного посвідчення внутрішньо переміщеним особам.

Крім того, не можливо залишити поза увагою й посилання сторони відповідача щодо відсутності в Пенсійного фонду технічної можливості внести в інформаційну базу на порталі Електронних послуг відомостей про чинності пенсійного посвідчення якому встановлено статус "знищено".

За наведених обставин, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити виправлення в інформаційній базі на порталі Електронних послуг запису «знищено» та видалити данні про недійсність виданого паперового пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 видано 06.12.2022 серії НОМЕР_2 , не підлягають задоволенню, адже не будуть мати наслідком відновлення прав особи.

Поряд із цим, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

В даному ж випадку, суд враховує, що 07 квітня 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 325 "Деякі питання оформлення пенсійних посвідчень внутрішньо переміщеним особам", якою зупинено на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення або скасування дію абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити оформлення пенсійних посвідчень внутрішньо переміщеним особам, яким призначено пенсію, за їх зверненням відповідно до порядку, визначеного правлінням Пенсійного фонду України.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог зобов`язального характеру, обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві, а саме шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області видати ОСОБА_1 паперове пенсійне посвідчення, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 07 квітня 2023 року № 325 "Деякі питання оформлення пенсійних посвідчень внутрішньо переміщеним особам".

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо визнання недійсним виданого 06.12.2022 ОСОБА_2 пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (серія НОМЕР_2 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області видати ОСОБА_1 паперове пенсійне посвідчення, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 07 квітня 2023 року № 325 "Деякі питання оформлення пенсійних посвідчень внутрішньо переміщеним особам".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна