Справа № 120/3338/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 травня 2023 р. Справа № 120/3338/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (далі - Головне управління ПФУ у Хмельницькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Головне управління ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2 ) із позовом, в якому просив:

- скасувати рішення №00 від 12.01.2023 р. про відмову в призначенні пенсії за віком ;

- зобов`язати зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 01.10.1992 р. по 09.07.1996 р., з 10.07.1996 р. по 17.09.2003 р. у ТОВ "Троянда ЛТД" та період навчання за атестатом НОМЕР_2 з 01.10.1979 р. по 25.07.1981 р. в ПТУ "Вінницького обласного (міського) управління побутового обслуговування населення " та призначити пенсію за віком з 05.01.2023 р.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказує, що їй безпідставно не зараховано до стажу період роботи з 01.10.1992 р. по 09.07.1996 р., з 10.07.1996 р. по 17.09.2003 р., який підтверджено записами в трудовій книжці та період навчання за атестатом НОМЕР_2 з 01.10.1979 р. по 25.07.1981 р. , що позбавило її права на призначення пенсії за віком.

04.05.2023 р. відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в порядку визначеному ст. 263 КАС України.

21.04.2023 р. надійшов відзив, в якому відповідач 2 просив відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що у позивачки відсутній необхідний страховий стаж, а отже відсутні підстави для призначення пенсії.

24.04.2023 р. надійшов відзив від відповідача 1, в якому вказав на правомірність прийнятого ріщення. Зазначив, що записи про роботу в період з 01.10.1992 р. по 09.07.1996 р. при звільненні не завірені печаткою, а отже правомірно не зараховані до стажу. Вказав, на те, що довідка долучена до матеріалів справи від 13.02.2023 р. не надавалась до пенсійного органу, а отже їй не надано оцінку при прийнятті спірного рішення.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступне.

05.01.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

За екстротериторіальністю заяву передано на розгляд до ГУ ПФУ у Хмельницькій області.

За наслідком розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області прийнято рішення №00 від 12.01.2023 р. про відмову в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Зокрема, у рішенні вказано, що страховий стаж позивачки становить 19 років 1 місяць 2 дні, тоді як у достатній стаж для призначення пенсії складає 29 років.

Окремо вказано, що до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності:

- з 01.10.1992 р. по 09.07.1996 р., оскільки відсутня печатка та підпис відповідальної особи, яка вносила запис про звільнення з роботи;

- 10.07.1996 р. по 17.09.2003 р. , оскільки наявні порушення в хронолгії записів про роботу, а з 01.01.2000 р. відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Також не зараховано період навчання за атестатом НОМЕР_2 р., оскільки в дипломі відсутній рік закінчення, а в трудовій книжці номер та дата видачі диплому дописані іншим чорнилом.

Не погоджуючись із цим рішенням позивачка звернулась до суду із позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон 1058-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Отже, для призначення пенсії за віком особи мають досягти 60 років та мати стаж 29 років.

Надаючи оцінку спірному рішенню в частині не зарахування стажу періоду роботи з 10.07.1996 р. по 17.09.2003 р. у ТОВ "Троянда ЛТД", суд вказує наступне.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд, акцентує увагу, що записи про період роботи з 10.07.1996 р. по 17.09.2003 р. не містить виправлень, закреслень та є чітким.

Окремо суд вказує й на те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Окремо суд вказує на те, що частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою, дванадцятою статті 20 Закону №1058-IV встановлено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа пи другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи.

При цьому, на думку суду, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового/трудового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки або зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Відтак, періоди роботи з 10.07.1996 року по 17.09.2003 року підлягають зарахуванню до стажу, відповідно, позов в цій частині підлягає задоволенню. При цьому, оскільки спірне рішення, в якому визначено, що даний період не підлягає зарахуванню прийнято Головним управління ПФУ у Хмельницькій області, суд доходить висновку, що слід зобов`язати останнього зарахувати спірний паеріод до стажу. Відповідно дана вимога заявлена до ГУ ПФУ у Вінницькій області не підлягає задоволенню.

Визначаючись в частині вимог про не зарахуання до стажу періоду роботи з 01.10.1992 р. по 09.07.1996 р., то суд виходить з наступного.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Як видно із записів в трудовій книжці про прийняття на роботу з 01.10.1992 в "Винницкое государственное предприятие бытового обслуживания Троянда" та про звільнення з 09.07.1996 р. з цієї роботи не засвідчені ані печаткою , ані підписом підприємства.

При цьому, відсутність підпису та печатки на жодній із записів про роботу в період з з 01.10.1992 р. по 09.07.1996 р. не є формальною опискою.

Суд акцентує увагу, що факт прийняття/звільнення особи має бути засвідчений записами в трудовій книжці, які посвідчені підписом посадової особи та печаткою.

Однак, жоден із записів в трудовій книжці за період з 01.10.1992 р. по 09.07.1996 р. не засвідчено, ані підписом, ані печаткою підприємства, на якому працювала позивачка.

Інших доказів, які б підтверджували факт роботи позивачки з 01.10.1992 по 09.07.1996 п. в "Винницкое государственное предприятие бытового обслуживания Троянда" , суду не надано, як і доказів реорганізації чи ліквідації підприємства.

Відтак. період роботи з 01.10.1992 р. по 09.07.1996 р., правомірно не зараховано до стажу, а тому, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Стосовно не зарахування до стажу періоду навчання з 01.10.1979 р. по 25.07.1981 р., суд зазначає про наступне.

Відповідно до п. 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Отже, період навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Як видно із атестату НОМЕР_2 такий не містить рік закінчення, про що вірно зазначено відповідачами.

При цьому, довідка від 13.02.2023р., що долучена до матеріалів справи та яка, на думку позивачки, підтверджує періоди навчання, -судом до уваги не приймається, оскільки видана після прийняття оскаржуваного рішення та не надавалась до пенсійного органу, а отже такій не надавалась оцінка.

Отже, на момент прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії, відповідач 1 правомірно не зарахував періоду навчання з 01.10.1979 р. по 25.07.1981 р. до стажу. Відтак, позов в частині зарахування до стажу періодів навчання з 01.10.1979 р. по 25.07.1981 р. задоволенню не підлягає.

За таких обставин, беручи до уваги, що період роботи з 10.07.1996 р. по 17.09.2003 р. безпідставно не зараховано до стажу та він підлягає зарахуванню, рішення про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, беручи до уваги, що період з 10.07.1996 р. по 17.09.2003 р. безпідставно не зараховано до стажу та відсутність у суду відомостей стосовно загального стажу позивачки із урахуванням зарахованого стажу,- суд позбавлений можливості визначити чи достатньо такого для призначення пенсії, а отже позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію не підлягає задоволенню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1073,60 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 715, 74 (2/3 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області №00 від 12.01.2023 р. про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управлінняПенсійного фонду у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу періоди роботи з 10.07.1996 року по 17.09.2003 року .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір 715, 74 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул. Герцена, 10, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (вул.Герцена, 10, м. Хмельницький, ),

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Повний текст рішення сформовано 22.05.23

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна