Справа № 580/1890/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року справа № 580/1890/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військової частини НОМЕР_1 ), щодо призупинення з 01 січня 2023 року нарахування та виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, в порушення вимог Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Постанови Кабінету Міністрів від 26.06.2013 року №450 Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень;

-зобов`язати Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити в повному обсязі належну суму розміру грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів від 26.06.2013 року №450 Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охороні та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень, з 01 січня 2023 року та в подальшому виплачувати її до дня виникнення обставин, згідно пункту 7 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого постановою;

-зобов`язати Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військову частину НОМЕР_1 ) компенсувати, нарахувати та виплатити судові витрати (друк позову 30 арк. -75 грн., друк виписки по картці-рахунку ІНФОРМАЦІЯ_1 10 арк. - 40грн., копіювання документів 47 арк. 117,5грн., поштові витрати 79 грн., на загальну суму 311,50 грн.

Ухвалою судді від 20.03.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходить військову службу в Головному центрі підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота, однак відповідач в супереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №450 не нараховує та не виплачує грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення з 01.01.2023

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує, що припинення виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) ними житлового приміщення пов`язане з ненаданням довідки про перевірку житлових умов в наслідок зміни умов проходження військової служби (проходженням чоловіком військової служби в м. Ізмаїл та перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною). Будь-яку інформацію щодо перебування родини за місцем дислокації в/ч позивач не надавав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 .

Згідно витягу з наказу Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота від 26.08.2021 №347-ОС та довідки №608 від 28.10.2022, ОСОБА_1 проходить військову службу в Головному центрі підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота.

Позивач в позовній заяві вказує, а відповідач у відзиві підтверджує, що ОСОБА_1 з жовтня 2022 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненням нею трирічного віку.

Згідно витягу з протоколу №2 від 24.02.2023 засідання комісії Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота, ОСОБА_1 припинено виплату грошової компенсації з 01.01.2023 у зв`язку з ненаданням документів та неможливості встановлення фактичного місця проживання.

27.12.2022 позивач надала до відповідача рапорт щодо поновлення компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення до якого надала зокрема копію свідоцтва про укладення шлюбу та про народження дитини з зазначенням, що чоловік з дитиною не мають права на отримання компенсації, оскільки зареєстровані не в місті Черкаси. Крім того, позивач в рапорті вказала на відсутність потреби у наданні довідки про перевірку житлових умов.

Листом від 24.02.2023 Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота повідомив позивача, що в зв`язку з ненаданням довідки про перевірку житлових умов та не зазначенням місця проживання, і прийнято рішення про призупинення виплати компенсації до часу надання даних документів. Також вказано, що у разі звернення, житлова комісія готова обстежити житлові умови за місцем проживання.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не нарахуванням та невиплатою грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення з 01.01.2023, позивач звернулася до суду.

Суд також звернув увагу, що у відзиві представник відповідача наголошував на тому, що позивач не проживає за місцем проходження військової служби в зв`язку з одруженням, та проходженням військової служби чоловіком ОСОБА_2 військової служби в 17 прикордонному загоні м. Ізмаїл.

Крім того, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 19.10.2022 про одруження позивача та ОСОБА_2 , видане Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІІ (далі Закон №2011-ХІІІ) та постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №450 «Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень».

За приписами ст. 1 Закону №2011-ХІІІ, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1-1 Закону №2011-ХІІІ, законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Статтею 1-2 Закону №2011-ХІІІ передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст. 2 Закону №2011-ХІІІ, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно частини 1 ст. 12 Закону №2011-ХІІІ, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 № 450, затверджено Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень.

Відповідно до п. 3 Порядку №450 встановлено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони, МВС, Службі безпеки, розвідувальним органам, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку та Держспецтрансслужбі, Управлінню державної охорони, а також МОН, ДКА на відповідний рік.

Пунктом 4 Порядку №450 визначено, що грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема, особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Відповідно до п. 5 Порядку №450, для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи:

-копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї;

-копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї;

-інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї;

-копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу);

-копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки;

-належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, розвідувальними органами, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження).

Пунктом 6 Порядку №450 визначено, що грошова компенсація не виплачується у разі:

-наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї житлового приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площа якого відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством, або забезпечення службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання (грошовою компенсацією за належне йому для отримання житлове приміщення), або проживання військовослужбовця у спеціально пристосованій казармі чи гуртожитку, в населених пунктах за місцем проходження військової служби та/або в безпосередній близькості від місця проходження військової служби, що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця її проходження. Перелік таких населених пунктів визначається Міноборони, МВС, МОН, СБУ, розвідувальними органами, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДКА та Управлінням державної охорони;

-нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження;

-штучного погіршення військовослужбовцем житлових умов шляхом обміну займаного житлового приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання житлового будинку (частини будинку), а також внаслідок вилучення житлового приміщення, використовуваного для провадження господарської діяльності промислового характеру, в населених пунктах, зазначених в абзаці другому цього пункту, - протягом п`яти років з моменту вчинення таких дій.

Пунктом 7 Порядку №450 визначено, що виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем:

-отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення;

-виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки);

-вибуття військовослужбовця в закордонне відрядження разом із сім`єю;

-встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації.

Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Пунктом 5 розділу V Інструкції визначено, що військовослужбовцям відповідних категорій та курсантам вищих військових закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби за їх бажанням виплачується грошова компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення (далі - компенсація за піднайом).

Компенсація за піднайом виплачується за місцем проходження військової служби (навчання) відповідно до Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 (далі - Порядок виплати грошової компенсації).

Пунктом 6 розділу V Інструкції встановлено, що конкретний розмір компенсації за піднайом щороку визначається з огляду на наявний фінансовий ресурс, передбачений в кошторисі Міноборони для цієї виплати на відповідний бюджетний період.

Відповідно до п. 7 розділу V Інструкції для отримання компенсації за піднайом військовослужбовець подає рапорт командиру військової частини. Разом з рапортом військовослужбовець подає документи згідно з переліком, встановленим Порядком виплати грошової компенсації, довідку про склад сім`ї та довідку про перевірку житлових умов.

Якщо військовослужбовець вибув у службове відрядження (понад 6 місяців), право на оформлення (поновлення) документів для отримання грошової компенсації мають члени сім`ї військовослужбовця.

Згідно з п. 8 розділу V Інструкції, виплата грошової компенсації військовослужбовцям відповідних категорій та курсантам вищих військових закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які перебувають у шлюбі, здійснюється в порядку виплати грошової компенсації та в межах бюджетних призначень, затверджених для цих потреб, за місцем проходження військової служби (навчання) або (у разі відсутності за місцем проходження військової служби (навчання) фінансового органу) за місцем виплати їм грошового забезпечення.

З аналізу норм Порядку №450 та Інструкції №380 судом встановлено, що грошова компенсація за піднайом житла виплачується військовослужбовцю в межах наявних фінансових ресурсів. Отже, вказана виплата не є безумовною виплатою позивачу лише за факт оренди житла, вказана виплата залежить від наявності фінансового ресурсу у відповідачу на проведення відповідних виплат. При чому, остання здійснюється на підставі рапорту та документів згідно з переліком, зокрема довідкою про склад сім`ї та довідкою про перевірку житлових умов.

Як встановлено судом, і не заперечується сторонами, в наслідок зміну суттєвих умов укладення шлюбу та народження дитини, позивач не надала до відповідача довідки про перевірку житлових умов.

Отже, припинення виплати грошової компенсації позивачу за піднайом (найом) ним житлового приміщення на підставі п. 7 Порядку №450 (встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації) на думку суду є правомірною, оскільки сторони не заперечують факту відсутності довідки про перевірку житлових умов та не зазначення позивачем місця проживання при первинному поданні рапорту щодо виплати компенсації.

Інші твердження позивача про наявність обов`язку у відповідача на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Частиною 2ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд зробив висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Петро ПАЛАМАР