Справа № 520/2087/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 р.Справа № 520/2087/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 р. (постановлену суддею Рубан В.В.) за заявою ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, по справі № 520/2087/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, поданою в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 46 від 22.03.2021 р. «Про перерахунок пенсії», у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.04.2021 р., яким розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 р. встановлено в розмірі 33680 грн., всупереч резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. в адміністративній справі № 520/2087/19; за наслідками розгляду даної заяви постановити окрему ухвалу, яку направити для виконання на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяють невиконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. в адміністративній справі № 520/2087/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 р. відмовлено в задоволенні заяви позивача.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 р. та задовольнити заяву позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві свого представника не направило, про дату, час і місце судового засідання повідомлене своєчасно та належним чином, просило розгляд справи проводити за відсутністю свого представника.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р., яке набрало законної сили, по справі №520/2087/19: позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 99679/02 від 25.10.2018 р. про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку з 01.10.2017 р. пенсії за вислугою років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.10.2017 р. перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури м. Києва № 18-209 вих-18 про заробітну плату від 17.07.2018 р., без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позивач вважаючи, що відповідачем не виконується рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р., оскільки пенсійним фондом зменшено розмір його пенсії з 50667,79 грн. до 33600 грн., звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. в адміністративній справі № 520/2087/19 виконано в повному обсязі, протиправних дій чи бездіяльності при його виконанні не встановлено, а в даному випадку виник новий спір, який підлягає вирішенню в окремому позовному проваджені

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. У такій заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; номер адміністративної справи; відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Аналіз вищевказаної норми законодавства вказує, що вона спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили, тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до суду з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просив привести у відповідність до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. у справі № 520/2087/19, яке набрало законної сили, рішення Головного управління Пенсійного фонду України про зменшення розміру пенсії позивача до 33680 грн., прийняте, на думку апелянта, в процесі виконання зазначеного рішення суду та відновити позивачу виплату пенсії в розмірі 50667,79 грн.

За результатами розгляду вищевказаної заяви, листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.09.2021 р. позивачу повідомлено, що, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01.10.2017 р. складала 1684 грн., тобто, максимальна величина складає 42100 грн. При перевірці пенсійної справи в березні 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виправлено помилку в частині визначення заробітної плати, що призвело до зменшення розміру пенсії позивача. Матеріали пенсійної справи приведено у відповідність. Розмір пенсійної виплати з 01.04.2021 р. складає: 33680 грн. (42100,00 грн.*80%).

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. в адміністративній справі № 520/2087/19 виконано відповідачем 05.12.2019 р., а саме: з 01.10.2017 р. проведено перерахунок пенсії позивачу за вислугу років з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Прокуратури м. Києва № 18-209вих.18 про заробітну плату від 17.07.2018 р., без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат. Станом на 01.10.2017 р. після перерахунку розмір пенсії позивача становив 50667,79 грн. Нараховано борг за період з жовтня 2017 року по грудень 2019 року.

Тобто, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. в адміністративній справі № 520/2087/19 відповідачем виконано 05.12.2019 р.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки зменшення пенсії позивача відбулося за результатами перевірки пенсійної справи позивача, а не на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 р. по справі № 520/2087/19, то в спірних правовідносинах вини новий спір, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 р. по справі № 520/2087/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. .

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 22.05.2023 року