Справа № 160/5120/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 травня 2023 року Справа №160/5120/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі №160/5120/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправною бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 щодо не видачі солдату ОСОБА_1 довідки про обставини отримання 06.09.2022 року травми при участі в бойових діях по захисту Батьківщини, направлення на проходження військово-лікарської комісії із необхідними до нього службовими документами відповідно до його рапортів від 23.01.2023р., 24.01.2023р., 30.01.2023р.;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати солдату ОСОБА_1 довідку про обставини отримання 06.09.2022 року травми при участі в бойових діях по захисту Батьківщини, направлення на проходження військово-лікарської комісії із необхідними до нього службовими документами відповідно до його рапортів від 23.01.2023р., 24.01.2023р., 30.01.2023р.;

- визнати протиправною бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) помісячно сум основного грошового забезпечення та сум додаткової грошової допомоги сум 100 тис.грн. у зв`язку із отриманим 06.09.2022 року пораненням помісячно за період з вересня 2022 року по березень 2023 року, включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату солдату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) помісячно суми основного грошового забезпечення та суми додаткової грошової допомоги сум 100 тис. грн. у зв`язку із отриманим 06.09.2022 року пораненням помісячно за період з вересня 2022 року по березень 2023 року, включно;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 70 тис. грн завданої моральної шкоди.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин; уточненої позовної заяви, виклавши в ній позовні вимоги, що стосуються зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві сум основного грошового забезпечення та додаткової грошової допомоги сум 100 тис. грн. у зв`язку із отриманим пораненням за вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та за січень, лютий, березень 2023р.- помісячно, відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, а також копій цієї уточненої позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.

На виконання вимог вказаної ухвали суду від 21.03.2023 року представником позивача 24.03.2023 року надано уточнену позовну заяву та клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року клопотання представника позивача Федоренка Станіслава Юрійовича про поновлення строку звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновлено ОСОБА_1 строк звернення з позовом до адміністративного суду, а також прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі №160/5120/23 за цією позовною заявою, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами з 01.05.2023 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Крім того, ухвалою суду від 29.03.2023 року витребувано у ОСОБА_1 : завірену належним чином копію повідомлення про перебування на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_4 з вимогою видати довідку про обставини отримання бойової травми від 15.10.2022 року та докази його направлення на адресу відповідача; докази направлення на адресу відповідача рапорту про видачу довідки про обставини отримання бойової травми від 30.01.2023 року; завірені належним чином копії рапортів від 08.03.2023 року про видачу довідки про обставини отримання бойової травми та направлення для проходження госпітальної військово-лікарняної комісії для отримання висновку про причинний зв`язок між отриманою травмою та участю в бойових діях по захисту Батьківщини; у Військової частини НОМЕР_1 витребувано: письмові пояснення та докази на їх підтвердження стосовно того, чи надходило до Військової частини НОМЕР_1 повідомлення ОСОБА_1 про перебування на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_4 з вимогою видати довідку про обставини отримання бойової травми від 15.10.2022 року, рапорт ОСОБА_1 про видачу довідки про обставини отримання бойової травми від 30.01.2023 року та рапорт ОСОБА_1 від 08.03.2023 року про видачу довідки про обставини отримання бойової травми та направлення для проходження госпітальної військово-лікарняної комісії для отримання висновку про причинний зв`язок між отриманою травмою та участю в бойових діях по захисту Батьківщини та, у разі їх надходження, які були надані на них відповіді із доказами направлення цих відповідей ОСОБА_1 ; письмові пояснення та докази на їх підтвердження стосовно того, чи була видана Військовою частиною НОМЕР_1 довідка про обставини отримання бойової травми ОСОБА_1 , якщо ні, то письмові пояснення щодо причини не видачі такої довідки; письмові пояснення та докази на їх підтвердження щодо того, чи здійснювалося нарахування та виплата основного грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з вересня 2022 року по березень 2023 року, якщо так, то довідку про суми нарахованого та виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення за цей період, якщо ні, то письмові пояснення щодо причин не здійснення такого нарахування; письмові пояснення та докази на їх підтвердження щодо того, чи здійснювалося нарахування та виплата ОСОБА_1 додаткової грошової допомоги у розмірі 100 000,00грн, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168, у зв`язку з отриманням ним бойової травми, якщо так, то довідку про розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 такої додаткової грошової допомоги, якщо ні, то письмові пояснення щодо підстав її не нарахування та невиплати.

19.04.2023 року до суду від представника позивача на виконання вимог ухвали суду від 29.03.2023 року надійшли додаткові пояснення та докази у справі.

25.04.2023 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення доказів у справі №160/5120/23, в якій останній, посилаючись на необхідність всебічного і повного з`ясування судом всіх обставин справи за результатом оцінки належних доказів, просить суд забезпечити докази шляхом витребування у Військової частини НОМЕР_1 завірених у відповідності до вимог п.2.8.22 Інструкції з організації діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ №124 від 07.04.2017р. таких доказів: лицевої і крайньої сторінок «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 »; робочих сторінок «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами за 06.09.2022, 26.09.2022року; лицевої і крайньої сторінок «Книги реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_1 »; робочих сторінок «Книги реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами рапортів відносно солдата ОСОБА_1 за 06.09.2022, 26.09.2022 року; робочих сторінок «Книги реєстрації вихідної кореспонденції в/ч НОМЕР_1 » та «Книги реєстрації вхідної кореспонденції в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами щодо кореспонденції відносно солдата ОСОБА_1 ; наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 06.09.2022року №236 в частині відносно солдата ОСОБА_1 ; наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.09.2022 року №256 в частині відносно солдата ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 року клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №160/5120/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків клопотання шляхом подання до суду уточненого клопотання про забезпечення доказів із обґрунтуванням необхідності саме забезпечення доказів у розумінні ч.1 ст.114 КАС України.

05.05.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків клопотання про забезпечення доказів у справі №160/5120/23.

Так, в обґрунтування необхідності забезпечення доказів шляхом, вказаним у заяві представника позивача, останнім зазначено, що відділ діловодства Військової частини НОМЕР_1 на даний час перебуває разом із документами, в тому числі і тими, які просить витребувати позивач, в зоні бойових дій в Донецькій області, а тому існують цілком обґрунтовані підстави припускати, що такі документи можуть бути знищені чи втрачені і їх надання згодом стане неможливим. При цьому, станом на теперішній час відповідачем так і не було надано доказів на підтвердження стверджуваних ним обставин, а саме: наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 06.09.2022року №236 в частині відносно солдата ОСОБА_1 та наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.09.2022 року №256 в частині відносно солдата ОСОБА_1 . Водночас, всі накази мають бути зареєстровані в Книзі обліку наказів та директив і якщо вищевказані накази в цій Книзі не зареєстровані, то це свідчитиме про їх протиправність.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023р. вищевказане клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №160/5120/23 прийнято до розгляду та призначено до розгляду у судовому засіданні на 22 травня 2023 року о 13:30год.

Представники сторін у судове засідання 22.05.2023р. не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

З огляду на неявку у судове засідання представників сторін, які були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви позивача про забезпечення доказів, суд розглянув цю заяву в порядку письмового провадження відповідно до ч.3 ст.117 та ч.9 ст.205 КАС України.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення доказів, суд зважає на таке.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У статті 72 КАС України надано поняття доказів, відповідно до частини 1 якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин 1-3 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч.2 ст.114 КАС України).

У статті 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

З аналізу наведених норм слідує, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це механізм не лише здобуття доказів, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019р. у справі №9901/845/18.

Отже, інститут забезпечення доказів гарантує наявність доказів у справі на випадок, коли їх можна втратити через певні обставини, наприклад, коли неможливість надання (одержання) доказу може бути пов`язана з його майбутнім знищенням, зіпсуттям тощо, чи у разі якщо ускладнення у наданні доказу може бути зумовлене обставинами, які вимагатимуть додаткових зусиль, витрати часу чи коштів тощо, при цьому особою, яка подає заяву про забезпечення доказів, повинно бути наведено такі обставини, оскільки наявність цих обставин відрізняє заяву про забезпечення доказів від клопотання про виклик свідка чи витребування доказу.

Разом з цим, забезпечені можуть бути лише належні докази, тобто ті, які містять інформацію щодо предмета доказування у справі.

Пунктами 4, 5 частини першої статті 116 КАС України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Так, прохаючи забезпечити докази у цій справі, зокрема, шляхом витребування у Військової частини НОМЕР_1 завірених у відповідності до вимог п.2.8.22 Інструкції з організації діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ №124 від 07.04.2017р., таких доказів, як лицевої і крайньої сторінок «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 » та робочих сторінок «Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами за 06.09.2022, 26.09.2022 року, позивач посилався на те, що всі накази мають бути зареєстровані в Книзі обліку наказів та директив і якщо накази командира в/ч НОМЕР_1 від 06.09.2022року №236 в частині відносно солдата ОСОБА_1 та наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.09.2022 року №256 в частині відносно солдата ОСОБА_1 в Книзі обліку наказів та директив зареєстровані не були, то це може свідчити про протиправність таких наказів.

Однак, як слідує зі змісту позовної заяви, вищевказані накази командира в/ч НОМЕР_1 від 06.09.2022року №236 та від 26.09.2022 року №256 в частині відносно солдата ОСОБА_1 не є предметом спору у цій справі, а доводи щодо їх можливої протиправності не покладені в підстави заявлених позовних вимог ОСОБА_1 .

Відтак, наведені докази не є належними щодо предмета доказування у цій справі.

Також не можуть вважатися належними доказами у цій справі і лицева та крайня сторінки «Книги реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_1 »; робочі сторінки «Книги реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами рапортів відносно солдата ОСОБА_1 за 06.09.2022, 26.09.2022 року; робочі сторінки «Книги реєстрації вихідної кореспонденції в/ч НОМЕР_1 » та «Книги реєстрації вхідної кореспонденції в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами щодо кореспонденції відносно солдата ОСОБА_1 , бо, по-перше, з позовної заяви встановлено, що предметом спору, зокрема, є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не надання відповіді на рапорти позивача від 23.01.2023р., 24.01.2023 та від 30.01.2023р. щодо виплати грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди за період з вересня 2022 року по березень 2023 року, а також щодо видачі довідки про обставини отримання 06.09.2022 року травми при участі в бойових діях по захисту Батьківщини, направлення на проходження військово-лікарської комісії із необхідними до нього службовими документами, відтак, витяги з Книги реєстрації рапортів в/ч НОМЕР_1 з реєстраційними записами рапортів відносно солдата ОСОБА_1 за 06.09.2022р. та 26.09.2022р. не можуть вважатися належними доказами у цій справі, бо щодо розгляду рапортів саме за ці дати спору немає; по-друге, позивачем також необґрунтовано жодним чином належності щодо предмету доказування у цій справі таких доказів як робочі сторінки «Книги реєстрації вихідної кореспонденції в/ч НОМЕР_1 » та «Книги реєстрації вхідної кореспонденції в/ч НОМЕР_1 » із реєстраційними записами щодо кореспонденції відносно солдата ОСОБА_1 , а саме не вказано які безпосередньо обставини, що належать до предмета доказування у цій справі, такі докази можуть підтвердити та/або спростувати, тим більше, що позивачем навіть не вказано конкретного періоду, за який він просить витребувати такі реєстраційні записи.

Таким чином, вищевказані докази також не є належними щодо предмета доказування у цій справі.

Отже, навіть незважаючи на те, що позивачем у даному випадку доведено, що існують обґрунтовані підстави стверджувати про те, що вищенаведені докази в подальшому можуть бути знищені через перебування їх у зоні бойових дій, однак, поряд із цим ним не доведено, що такі докази є належними у цій справі, суд доходить висновку про відмову у вжитті заходів забезпечення таких доказів.

Разом з тим, суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення інших доказів шляхом витребування у Військової частини НОМЕР_1 завірених належним чином копій наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2022 року №236 в частині щодо солдата ОСОБА_1 та наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2022 року №256 в частині щодо солдата ОСОБА_1 , оскільки з наданих відповідачем доказів слідує, що причиною не нарахування та не виплати позивачеві спірної у цій справі грошової та додаткової винагороди стало визнання солдата ОСОБА_1 з 06.09.2022р. таким, що самовільно залишив розташування підрозділу під час виконання бойових завдань згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2022року №236 та подальше виведення позивача в розпорядження відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2022 року №256, відтак, такі докази є належними, бо містять інформацію щодо предмета доказування у цій справі, водночас, перебування цих доказів безпосередньо у зоні проведення бойових дій дійсно свідчить про наявність об`єктивних підстав припускати, що ці засоби доказування можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим або утрудненим, тому з метою запобігання їх імовірної втрати у майбутньому слід вжити заходів для забезпечення цих доказів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення зави позивача про забезпечення доказів.

Керуючись ст. ст. 114-117, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі №160/5120/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) завірені належним чином копії наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2022 року №236 в частині щодо солдата ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) та наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2022 року №256 в частині щодо солдата ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню відповідно до ч.9 ст.117 КАС України.

Відповідно до ч.7 ст.117 КАС України оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя: О.М. Турова