Справа № 140/1687/22
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2023 року

м. Київ

справа №140/1687/22

адміністративне провадження № К/990/16053/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі № 140/1687/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ФОРЕСТ-ОВ» до ГУ ДПС, Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 позов ТОВ «ФОРЕСТ-ОВ» задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС, яка полягає в не внесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми 992 208 грн бюджетного відшкодування ТОВ «ФОРЕСТ-ОВ», згідно податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року №;

зобов`язано ГУ ДПС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми 992 208 грн бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року № на користь ТОВ «ФОРЕСТ-ОВ»;

стягнуто з ГУ ДПС на користь ТОВ «ФОРЕСТ-ОВ» шкоду, заподіяну протиправною бездіяльністю контролюючого органу, у розмірі 6000 грн;

в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

стягнуто на користь ТОВ «ФОРЕСТ-ОВ» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС судові витрати у сумі 4962 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області на користь ТОВ «ФОРЕСТ-ОВ» пені на суму невиплаченої бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість та розподілу судових витрат скасовано та прийнято постанову, якою позов в цій частині задоволено частково:

стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області на користь ТОВ «ФОРЕСТ-ОВ» пеню у розмірі 43174,50 грн на суму невиплаченої бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за період з 27.07.2021 по 20.01.2022 по декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року; в решті позову в цій частині відмовлено.

стягнуто на користь ТОВ «ФОРЕСТ-ОВ» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС судові витрати у вигляді судового збору за подання позову у сумі 5609,61 грн;

в решті рішення Волинського окружного адміністративного суду 12.04.2022 залишено без змін;

стягнуто на користь ТОВ «ФОРЕСТ-ОВ» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2481 грн.

27.04.2023 ГУ ДПС засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду направлено касаційну скаргу на зазначені вище судові рішення.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС).

Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень адміністративну справу № 140/1687/22 розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 257 КАС за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною четвертою цієї статті за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ГУ ДПС у касаційній скарзі не наводить доводів, що суд першої інстанції неправомірно (помилково) розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Колегією суддів, призначеною для вирішення питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС, також не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи у спрощеному позовному провадженні.

ГУ ДПС у касаційній скарзі наводить довід, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Вживання законодавцем слова "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.

Відповідач у касаційній скарзі також наводить довід про фіскальний інтерес справи для наповнення Державного бюджету України. Однак, такий довід не відповідає правовому навантаженню норми підпункту "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС, оскільки будь-яка справа, спір в якій стосується прав і обов`язків сторін у податкових правовідносинах, в тій чи іншій мірі стосується наповнення бюджету.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 248, 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко О.О. Шишов М.М. Яковенко