Справа № 380/19326/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/19326/21 пров. № А/857/4108/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В. Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Зінчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Кравців О.Р. у м. Львів о 11 год 59 хв., у справі № 380/19326/21 за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Західного офісу Державної аудиторської служби України про скасування висновку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати висновок Західного офісу Державної аудиторської служби України UА-2022-06-15-009485-b.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що переможець торгів не надав у письмовому вигляді інформацію, яка зазначена у пунктах 2, 3 та 8 частини 1 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», незважаючи на те, що така інформація є у публічному доступі, а тому позивач, як замовник, мав відхилити тендерну пропозицію переможця торгів.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що інформація, яка зазначена у пунктах 2, 3 та 8 частини 1 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» є у публічному доступі, водночас, згідно із правовою нормою ч. 5 ст. 17 цього Закону, замовник не вимагає документального підтвердження публічної інформації, що оприлюднена у формі відкритих даних та міститься у відкритих державних реєстрах, доступ до яких є вільним.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 24.09.2021 року Західний офіс Держаудитслужби розпочав моніторинг UА-М-2020-12-17-000059 закупівлі UА-2021-06-15-009485-b, що оголошена Регіональною філією «Львівська залізниця», підставою якого є виявлення ознак порушень законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі.

18.10.2021 року відповідач в електронній системі закупівель опублікував висновок про результати моніторингу UА-М-2021-09-24-000035 закупівлі UА-2021-06-15-009485-b.

У оскарженому висновку про результати моніторингу UА-М-2021-09-24-000035 закупівлі № UА-2021-06-15-009485-b відповідач визначив порушення:

- ч. 6 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме переможцем тендеру ТзОВ «СПЕЦІМІДЖ» у визначений Законом термін не надано замовнику, шляхом оприлюднення в електронній системі закупівель, документів, що підтверджують відсутність підстав, визначених п.п. 2, 3, 8 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі»;

ч. 7 ст. 33 Закону, замовник не відхилив тендерну пропозицію, у разі ненадання переможцем процедури закупівлі документів, що підтверджують відсутність підстав, установлених ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Не погодившись із цим висновком відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 6 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», переможець процедури закупівлі у строк, що не перевищує десяти днів з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, повинен надати замовнику документи шляхом оприлюднення їх в електронній системі закупівель, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6, 8, 12 і 13 частини першої та частиною другою цієї статті.

Пунктами 2, 3, 5, 6, 8, 12 і 13 частини першої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі в разі, якщо:

2) відомості про юридичну особу, яка є учасником процедури закупівлі, внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення;

3) службову (посадову) особу учасника процедури закупівлі, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичну особу, яка є учасником, було притягнуто згідно із законом до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення або правопорушення, пов`язаного з корупцією;

5) фізична особа, яка є учасником процедури закупівлі, була засуджена за кримінальне правопорушення, вчинене з корисливих мотивів (зокрема, пов`язане з хабарництвом та відмиванням коштів), судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку;

6) службова (посадова) особа учасника процедури закупівлі, яка підписала тендерну пропозицію (або уповноважена на підписання договору в разі переговорної процедури закупівлі), була засуджена за кримінальне правопорушення, вчинене з корисливих мотивів (зокрема, пов`язане з хабарництвом, шахрайством та відмиванням коштів), судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку;

8) учасник процедури закупівлі визнаний у встановленому законом порядку банкрутом та стосовно нього відкрита ліквідаційна процедура;

12) службова (посадова) особа учасника процедури закупівлі, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичну особу, яка є учасником, було притягнуто згідно із законом до відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з використанням дитячої праці чи будь-якими формами торгівлі людьми;

13) учасник процедури закупівлі має заборгованість із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім випадку, якщо такий учасник здійснив заходи щодо розстрочення і відстрочення такої заборгованості у порядку та на умовах, визначених законодавством країни реєстрації такого учасника.

Відповідач встановив те, що переможець торгів не подав у письмовій формі відомостей, які передбачені пунктами 2, 3 та 8 частини 1 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Водночас, частиною 5 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що замовник не вимагає документального підтвердження публічної інформації, що оприлюднена у формі відкритих даних згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації» та/або міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним, або публічної інформації, що є доступною в електронній системі закупівель.

Позивач стверджує, що скористався цією нормою права та перевірив відомості, які зазначені у пунктах 2 та 3 частини 1 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» на сайті https://corruptinfo.nazk.gov.ua, а відомості, які зазначені у пункті 8 частини 1 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» на сайті https://usr.minjust.gov.ua та https://minjust.gov.ua.

Отже, частина 5 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» надає право замовнику не витребовувати від учасника чи переможця публічних торгів інформацію (відомості), яка є публічною.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 28 липня 2021 року та від 04 листопада 2021 року у справах № 380/257/20 та № 620/6134/20 відповідно.

Апеляційний суд перевірив посилання на сайт https://corruptinfo.nazk.gov.ua, який є офіційним веб-сайтом Національного агентства з питань запобігання корупції та з`ясував, що за цим посиланням є Реєстр корупціонерів у якому опублікована інформація про фізичних осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення та юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру (наприклад, штраф чи конфіскація майна) через корупційне правопорушення.

Крім цього, апеляційний суд перевірив посилання на сайт https://usr.minjust.gov.ua, який є офіційним веб-сайтом Міністерства юстиції України та з`ясував, що за цим посиланням є Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України є Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, апеляційний суд вважає дії позивача, щодо перевірки відомостей, які зазначені у пунктах 2, 3 та 8 Закону України «Про публічні закупівлі» у державних реєстрах, такими, що відповідають Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки цей Закон надає можливість замовнику самостійно перевіряти інформацію, яка є у публічному доступі, зокрема у державних реєстрах і не витребовувати її в учасника чи переможця торгів.

Зважаючи на це, замовник не мав обов`язку відхилити тендерну пропозицію переможця торгів.

Підводячи підсумок наведеного, апеляційний суд вважає, що висновок відповідача про порушення позивачем вимог Закону України «Про публічні закупівлі» є неправомірним.

Цей висновок є підставою для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги підставними та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити адміністративний позов.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційний суд встановив те, що за подання позову позивач сплатив 2270 грн., а за подання апеляційної скарги 3405 грн.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 5675 грн.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2022 року в справі № 380/19326/21 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Західного офісу Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2022-06-15-009485-b.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за рахунок бюджетних асигнувань Західного офісу Державної аудиторської служби України сплачений судовий збір в сумі 5675 грн. 00 коп. (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складений 17.05.2023 року