Справа № 380/4878/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/4878/22 пров. № А/857/3450/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року (головуючої судді Братичак У.В., ухвалене у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження в м. Львів повний текст рішення складено 20.07.2022) у справі № 380/4878/22 провадження №П/380/4902/22 за позовом Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради до Західного офісу Держаудитслужби третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1» про визнання протиправним та скасування висновку, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради 01.03.2022 звернувся в суд з позовом до Західного офісу Держаудитслужби третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ТзОВ «Комунальник 1» в якому просить визнати протиправним та скасувати висновок відповідача про результати моніторингу закупівлі № UA-2021-12-20-010522-C, затверджений 04 лютого 2022 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року задоволено позов повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням Західний офіс Держаудитслужби оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Західний офіс Держаудитслужби надіслав до апеляційного суду клопотання в якому вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року стягнено з нього судовий збір, що є порушенням частини 2 статті 139 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20 грудня 2021 року Департаментом міського господарства Дрогобицької міської ради Львівської області на авторизованому електронному майданчику було оприлюднене річний план та оголошення про проведення процедури відкритих торгів на закупівлю робіт «Капітальний ремонт дороги по вул. Академіка Люльки (від вул. Стрийської до вул. Тураша) та вул. Тураша (від вул. Академіка Люльки до буд. №20 по вул. Тураша) в м. Дрогобич Львівської області» (ДК 021:2015: 45000000-7 - Будівельні роботи та поточний ремонт).

05 січня 2022 року відбулося розкриття тендерних пропозицій 2 учасників.

13 січня 2022 року Замовником - департаментом міського господарства Дрогобицької міської ради, за результатами оцінки найбільш економічно вигідної пропозиції визначено переможця торгів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1».

20 січня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1» завантажено документи переможця.

19 січня 2022 року Західним офісом Держаудитслужби прийнято рішення про початок моніторингу закупівлі UA-2021-12-20-010522-с, проведеної замовником, Департаментом міського господарства Дрогобицької міської ради, та ряду інших процедур, про що видано Наказ Західного офісу Держаудитслужби про початок моніторингу процедур закупівель від 19.01.2022 № 39, який оприлюднено в електронній системі закупівель.

Західним офісом Держаудитслужби проведено моніторинг процедури закупівлі UA-2021-12-20-010522-с, за наслідками якого встановлено порушення законодавства у сфері публічних закупівель та складено висновок, який затверджено першим заступником начальника Західного офісу Держаудитслужби В.І. Воїнським та 04.02.2022 оприлюднено в електронній системі закупівель (інформаційно-телекомунікаційна системі «ProZorro»).

Зокрема, проведеним моніторингом за результатами аналізу питання дотримання Замовником законодавства у сфері публічних закупівель щодо відображення закупівлі у річному плані - встановлено порушення вимог частини першої статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі». За результатами аналізу питання розгляду тендерної пропозиції ТОВ «Комунальник 1», визначення вказаного учасника переможцем тендеру та укладення з ним договору - встановлено порушення вимог пункту частини сьомої статті 33 Закону України «Про публічні закупівлі». За результатами аналізу питання дотримання Замовником законодавства у сфері публічних закупівель щодо визначення предмета закупівлі, розміщення та оприлюднення інформації про закупівлю, відповідності тендерної документації вимогам Закону - порушень не встановлено.

Так, як слідує з висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-20-010522-с від 04.02.2022, відповідачем виявлено, що в електронній системі закупівель відсутня інформація щодо планування замовником вказаної закупівлі та відповідні відображення у річному плані закупівель на 2022 рік. Натомість оголошення про проведення відкритих торгів по вищевказаному предмету закупівлі містить посилання на план закупівель на 2021 рік, що оприлюднений в електронній системі закупівель (UA-P-2021-12-20-003461-C, вкладка «Перейти до плану закупівель»). Крім того, виявлено, що в недотримання вимог частини шостої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» переможцем тендеру ТОВ «Комунальник 1» у визначений Законом термін не надано замовнику шляхом оприлюднення в електронній системі закупівель документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3 та 8 частини першої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

3 огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтею 2 та 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Західним офісом Держаудитслужби зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законом порядку, зокрема, з врахуванням неможливості усунення відповідних порушень на етапі після оголошення тендеру, вжити заходів, визначених пунктом 2 частини першої статті 32 України «Про публічні закупівлі». Крім того, протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Позивач, вважаючи висновок Західного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу закупівлі таким, що не відповідає положенням діючого законодавства та підлягає скасуванню, звернувся до суду із вказаним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-XII від 26.01.1993 (далі - Закон - № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно статті 5 Закону №2939-XIІ контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель. Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі - Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Як передбачено підпунктом 3 пункту 4 Положення № 43, Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Згідно пункту 7 Положення №43, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Виходячи з наведеного, діюче законодавство надає органу державного фінансового контролю право здійснення контролю за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства право на пред`явлення обов`язкових до виконання вимог щодо усунення таких правопорушень та визначає процедуру звернення органу державного фінансового контролю до суду, проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі».

Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII (далі - Закон №922-VIII в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що моніторингом закупівлі є аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Частиною 1 статті 7 Закону 922-VIII визначено, що уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 922-VIII моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 8 Закону № 922-VIII рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав, що виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.

Частиною 5 статті 8 Закону № 922-VIII визначено, що протягом строку проведення моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю, відповідальна за проведення моніторингу процедури закупівель, має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення (інформацію, документи) щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, повинен надати відповідні пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель.

Замовник у межах строку здійснення моніторингу процедури закупівлі має право з власної ініціативи надавати пояснення щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі.

Згідно частини 6 статті 8 цього Закону за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником.

Згідно із частиною 7 статті 8 Закону № 922-VIII у висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель. У висновку може зазначатися і додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.

Відповідно до частини 8 статті 8 Закону № 922-VIII замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку. Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, усунення виявлених порушень.

Згідно із частиною 10 статті 8 Закону № 922-VIII у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.

Частиною 11 статті 8 Закону № 922-VIII визначено: якщо замовник не усунув визначене у висновку порушення, що призвело до невиконання ним вимог, передбачених цим Законом, а також висновок не оскаржено до суду, орган державного фінансового контролю після закінчення строку на оскарження до суду, визначеного у частині десятій цієї статті, за результатами моніторингу вчиняє дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Номер протоколу зазначається в електронній системі закупівель наступного робочого дня з дня складання протоколу, а також зазначаються дата та номер відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження.

Суд також звертає увагу, що згідно із статтею 1 Закону № 922-VIII, тендерна документація - це документація щодо умов проведення публічних закупівель, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу на веб-порталі Уповноваженого органу та авторизованих електронних майданчиках, а також тендерної пропозиції - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.

Пунктом 2 частини 2 статті 22 Закону № 922-VIII встановлено, що тендерна документація повинна, зокрема, містити один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до статті 16, вимоги, встановлені статтею 17 цього Закону, та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність вимогам статті 17 у разі, якщо така інформація міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що тендерна документація може містити також іншу інформацію відповідно до законодавства, яку замовник вважає за необхідне до неї включити.

Підстави для відмови в участі у процедурі закупівлі визначено статтею 17 Закону № 922-VIII.

Так, відповідно до пунктів 2, 3, 8 та 13 частини 1 статті 17 Закону № 922-VIII замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, зокрема, якщо: відомості про юридичну особу, яка є учасником процедури закупівлі, внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення; службову (посадову) особу учасника процедури закупівлі, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичну особу, яка є учасником, було притягнуто згідно із законом до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення або правопорушення, пов`язаного з корупцією; учасник визнаний у встановленому законом порядку банкрутом та стосовно нього відкрита ліквідаційна процедура; учасник процедури закупівлі має заборгованість із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім випадку, якщо такий учасник здійснив заходи щодо розстрочення і відстрочення такої заборгованості у порядку та на умовах, визначених законодавством країни реєстрації такого учасника.

Водночас, в частині 5 статті 17 Закону №922-VIII закріплено, що замовник не вимагає документального підтвердження публічної інформації, що оприлюднена у формі відкритих даних згідно з Законом України «Про доступ до публічної інформації» та/або міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним, або публічної інформації, що є доступною в електронній системі закупівель.

Таким чином, наведені норми чітко встановлюють право замовника не вимагати підтвердження інформації наявної у відкритих реєстрах.

Як вже зазначалось, відповідачем за результатами проведеного моніторингу встановлено, що Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради в порушення вимог частини 3, 7 33 Закону № 922-VIII не відхилив тендерну пропозицію переможця процедури закупівлі ТзОВ «Комунальник 1», який не надав документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених пунктами 2, 3, 8 частини 1 статті 17 Закону № 922-VIII.

На час завершення моніторингу договір не укладено, кінцевий строк укладання договору не настав.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 09.02.2018 №166 затверджено Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, реєстр - електронна база даних, яка містить відомості про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення внесенню до Реєстру підлягають відомості про осіб, яких притягнуто до відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, та про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

Відповідно до пунктів 14, 15 Розділу ІІІ Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відкритою для безоплатного цілодобового доступу до відомостей з Реєстру через офіційний веб-сайт Національного агентства є така інформація: 1) про фізичну особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення: прізвище, ім`я, по батькові; місце роботи, посада на час вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення; склад корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення; вид покарання (стягнення); спосіб вчинення дисциплінарного корупційного проступку; вид дисциплінарного стягнення; 2) про юридичну особу, до якої застосовано заходи кримінально-правового характеру: найменування; юридична адреса, код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; склад корупційного правопорушення, у зв`язку з вчиненням якого застосовано заходи кримінально-правового характеру; вид застосованих заходів кримінально-правового характеру.

Національне агентство забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті відомостей з Реєстру протягом трьох робочих днів після їх внесення до Реєстру.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України листом від 12.02.2019 №3304-04/6186-06 «Додатково щодо інформації про функціонування Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення» повідомило про відкриття за посиланням https://corruptinfo.nazk.gov.ua/ для безоплатного цілодобового доступу до відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, зокрема до відомостей про фізичних та юридичних осіб, які притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення.

Суд також звертає увагу, що наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2011 №3018/5 затверджено Положення про Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство (далі за текстом - Положення № 3018/5, який був чинним, як і на час укладення договору від 03.09.2021 №388-09-21 так і на час проведення моніторингу).

Відповідно до пункту 1.2 вказаного Положення № 3018/5, Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, - це автоматизована база даних, що містить інформацію про суб`єктів підприємницької діяльності, відносно яких триває або завершена процедура банкрутства (далі - боржники), про стан провадження у справі про банкрутство, про реєстр вимог кредиторів та інші дані, які отримані від арбітражних керуючих та господарських судів, а також відомості, які є результатом здійснення державним органом з питань банкрутства визначених законодавством повноважень (далі - Єдиний реєстр підприємств).

Пунктом 1.4. Положення № 3018/5 визначено, що держатель Єдиного реєстру підприємств - Міністерство юстиції України (далі - Держатель).

Згідно з підпунктом 2.1.2. пункту 2.1 Положення № 3018/5, Єдиний реєстр підприємств містить відомості про стан провадження у справі про банкрутство (у тому числі дата відкриття провадження у справі про банкрутство та судова процедура, у якій перебуває боржник).

Пунктом 3.2. Положення № 3018/5 визначено, що Інформаційна довідка з Єдиного реєстру підприємств (далі - довідка) - це документ, який надається безоплатно в електронній формі за он-лайн запитом юридичної або фізичної особи про видачу довідки з Єдиного реєстру підприємств (далі - запит) стосовно суб`єкта підприємницької діяльності, щодо якого запитується інформація.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV) Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи;

Відповідно до статті 7 Закону № 755-IV Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Невід`ємною архівною складовою частиною Єдиного державного реєстру є Єдиний ліцензійний реєстр, Реєстр документів дозвільного характеру, Єдиний реєстр громадських формувань, Реєстр громадських об`єднань та Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Згідно з пунктами 26, 28 частини 2 статті 9 Закону №755-IV, в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог; дані про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, у тому числі відомості про розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора;

Крім того, частинами 1 та 2 статті 11 Закону № 755-IV визначено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів.

Міністерством юстиції України листом від 25.01.2017 №2880/1060-0-26-17/8 надано також роз`яснення, що відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є відкритими та загальнодоступними та надаються, зокрема у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів до відомостей з ЄДР, які є актуальні на момент запиту.

Тобто, Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство є відкритим єдиним державним реєстром, доступ до якого є вільним та в якому міститься достовірна інформація про юридичну особу, включно щодо визнання учасника торгів банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури.

Мінекономрозвитку як Уповноважений орган відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 17 Закону №922-VIII щороку до 20 січня та додатково в разі потреби оприлюднює інформацію про перелік відкритих єдиних державних реєстрів, доступ до яких є вільним, на вебпорталі Уповноваженого органу.

Згідно з інформацією, викладеною в листах Мінекономрозвитку від 17.01.2019, №3304-04/1983-06 та від 12.02.2019 №3304-04/6186-06, доступ до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення та Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, є вільним, а відтак вказана інформація не повинна вимагатися в тендерній документації.

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що відомості про юридичну особу, яка є учасником процедури закупівлі, внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення та про службову (посадову) особу учасника процедури закупівлі, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичну особу, яка є учасником, було притягнуто згідно із законом до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення або правопорушення, пов`язаного з корупцією та інформація про те, що учасник визнаний у встановленому законом порядку банкрутом та стосовно нього відкрита ліквідаційна процедура, є у відкритому доступі.

Таким чином, вимагання замовником таких відомостей від учасників процедури закупівлі не є обов`язковим.

Подібні правовідносини сформовано Верховним Судом у постановах від 26.02.2020 у справі №620/1150/19, від 13.03.2020 у справі №640/4865/19.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивач як замовник при визначенні ТОВ «Комунальник 1» переможцем тендеру правомірно не вимагав щодо надання учасниками інформації про відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 8 частини 1 статті 17 Закону № 922-VIII.

Щодо висновків відповідача, про те, що позивачем порушено вимог частини 1 статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі», щодо відображення закупівлі у річному плані, суд зазначає наступне.

Так, як вже зазначалося вище з висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-20-010522-с слідує, що відповідачем виявлено, що в електронній системі закупівель відсутня інформація щодо планування Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради вказаної закупівлі та відповідні відображення у річному плані закупівель на 2022 рік. Натомість оголошення про проведення відкритих торгів по вищевказаному предмету закупівлі містить посилання на план закупівель на 2021 рік, що оприлюднений в електронній системі закупівель (UA-P-2021-12-20-003461-C, вкладка «Перейти до плану закупівель»).

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що при оприлюдненні річного плану закупівель з даного предмету закупівлі, позивачем було допущено технічну (механічну) помилку, а саме: в Річному плані закупівель (UA-P-2021-12-20-003461-с), який оприлюднений 20.12.2021, було вказано, що даний Річний план запланований на 2021 рік, замість вірного 2022 року. В частині зазначення інформації щодо його року (зазначено на 2021 рік, а в пункті 11 цього ж річного плану зазначено що закупівля для потреб 2022 року). Відповідно до умов тендерної документації та оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-12-20-010522-с, строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг до 30 листопада 2022 року, який свідчить, що дана закупівля здійснюється на 2022 рік.

При цьому, відповідно до роз`яснення Уповноваженого органу (Мінекономрозвитку України) № 3302-06/29640-06 від 14.09.2016, частиною 1 статті 4 Закону про закупівлі передбачена можливість внесення змін до річного плану закупівель, періодичність та характер таких змін (зміна очікуваної вартості закупівлі, предмету закупівлі, орієнтованого початку процедури закупівлі тощо) законодавством не визначені та не обмежені, тому замовник може періодично вносити зміни до річного плану закупівель відповідно до наявного фінансування, потреби у товарах, роботах, послугах тощо, до здійснення відповідної закупівлі.

Відповідно до листа Міністерства економічного розвитку України від 01.12.2015 № 3302-05/40086-08 Уповноважений орган дозволяє виправляти технічні (механічні) помилки при заповненні документів у сфері державних закупівель, після їх оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу шляхом розгляду рішенням уповноваженою особи або тендерним комітетом. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 11 Закону рішення тендерного комітету або уповноваженої особи оформлюється протоколом. При цьому протокол складається у довільній формі.

Таким чином, як встановлено судом, та не заперечується сторонами, тендерним комітетом позивача було прийнято рішення про виправлення таких помилок, шляхом оформлення протоколу засідання тендерного комітету від 20.12.2021, де в частині зазначення інформації щодо року річного плану, вважати рядок річного плану закупівель на 2022 рік. Даний протокол оприлюднено в Електронній системі у порядку, встановленому Уповноваженим органом, тобто колегія суддів враховує, що вказаний недолік, який був виправлений позивачем, не може вважатись безумовною підставою для відміни тендеру чи визнання тендеру таким, що не відбувся.

З огляду на наведене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що юридичне значення має саме оприлюднений річний план та навіть, якщо позивачем було допущено технічну (механічну помилку), це не спростовує факту, що замовником 20.12.2021 оприлюднено інформацію про включення до річного плану на 2021 рік (ідентифікатор річного плану UA-P-2021-12-20-003461-е) проведення закупівлі за предметом «Капітальний ремонт дороги по вул. Академіка Люльки (від вул. Стрийської до вул. Тураша) та вул. Тураша (від вул. Академіка Люльки до буд. №20 по вул. Тураша) в м. Дрогобич Львівської області» з очікуваною вартістю 10795018,80 грн. з ПДВ.

Окрім цього, як видно з оскаржуваного висновку, відповідач зобов`язав позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законом порядку, зокрема, з врахуванням неможливості усунення відповідних порушень на етапі після оголошення тендеру, вжити заходів, визначених пунктом 2 частини 1 статті 32 Закону № 922-VIII щодо відміни тендеру.

З даного приводу суд звертає увагу, що відповідач склав спірний висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-20-010522-с від 04.02.2022, після того як був визначений переможець закупівлі за предметом «Капітальний ремонт дороги по вул. Академіка Люльки (від вул. Стрийської до вул. Тураша) та вул. Тураша (від вул. Академіка Люльки до буд. №20 по вул. Тураша) в м. Дрогобич Львівської області» з очікуваною вартістю 10 795 018,80 грн з ПДВ.

Водночас, відповідно до приписів частини 1 статті 32 Закону № 922-VIII, замовник відміняє тендер у разі: відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт чи послуг; неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, з описом таких порушень, які неможливо усунути.

Частиною 2 статті 32 Закону № 922-VIII встановлено, що тендер автоматично відміняється електронною системою закупівель у разі: 1) подання для участі: у відкритих торгах - менше двох тендерних пропозицій; у конкурентному діалозі - менше трьох тендерних пропозицій; у відкритих торгах для укладення рамкових угод - менше трьох тендерних пропозицій; у кваліфікаційному відборі першого етапу торгів з обмеженою участю - менше чотирьох пропозицій; 2) допущення до оцінки менше двох тендерних пропозицій у процедурі відкритих торгів, у разі якщо оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону, а в разі застосування конкурентного діалогу, другого етапу торгів із обмеженою участю або здійснення закупівлі за рамковими угодами з кількома учасниками - менше трьох тендерних пропозицій; 3) відхилення всіх тендерних пропозицій згідно з цим Законом.

Про відміну тендеру з підстав, визначених у частинах першій та другій цієї статті, має бути чітко зазначено в тендерній документації. Тендер може бути відмінено частково (за лотом) (частини 3, 4 статті 32 Закону № 922-VIII).

Згідно із частинами 5-7 статті 32 Закону № 922-VIII замовник має право визнати тендер таким, що не відбувся, у разі: 1) якщо здійснення закупівлі стало неможливим внаслідок дії непереборної сили; 2) скорочення видатків на здійснення закупівлі товарів, робіт чи послуг. Замовник має право визнати тендер таким, що не відбувся частково (за лотом). У разі відміни тендеру замовником або визнання тендеру таким, що не відбувся, замовник протягом одного робочого дня з дня прийняття відповідного рішення зазначає в електронній системі закупівель підстави прийняття рішення. У разі відміни тендеру з підстав, визначених частиною другою цієї статті, електронною системою закупівель автоматично оприлюднюється інформація про відміну тендеру.

Таким чином у цьому випадку Західний офіс Держаудитслужби не скористався своїм правом своєчасного здійснення контролю закупівлі до кінцевого строку подання тендерних пропозицій учасниками, а це унеможливило своєчасне реагування позивача на відповідні зауваження у рамках проведення безпосередньо процедури закупівлі (у тому числі щодо внесення змін до тендерної документації).

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу норм законодавства та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що висновок не відповідає принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а позовні вимоги слід задовольнити, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Щодо клопотання Західного офісу Держаудитслужби про порушення статті 139 КАС України, то колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.

Пунктами 7-9 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно із статтею 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.

Статтею 46 КАС України передбачено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За загальним правилом розподіл судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При цьому суб`єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз і лише в тому разі, якщо суб`єкт владних повноважень у відповідній справі був позивачем, оскільки саме суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15.08.2019 у справі №666/754/16-а, від 16.01.2020 №360/4447/18, від 27.05.2021 у справі № 480/6187/20, від 10.12.2021 у справі №280/1244/19, від 25.01.2022 у справі №280/5188/19, від 06.04.2022 у справі №460/549/20, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Апеляційний суд вважає, що оскільки позивача Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради є суб`єктом владних повноважень і в ході судового розгляду справи відповідачем витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз не здійснювались, а тільки сплачувався судовмй збір, тому у даному випадку відповідно до частин 1, 2 статті 139 КАС України підстави для відшкодування судових витрат позивачеві відсутні, відповідно в цій частині слід рішення суду першої інстанції скасувати, в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 380/4878/22 провадження №П/380/4902/22 скасувати в частині стягнення з Західного офісу Держаудитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради судового збору в сумі 2481 грн. 00 коп.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 380/4878/22 провадження №П/380/4902/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 22.05.2023