Справа № 120/5483/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 травня 2023 р. Справа № 120/5483/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Воробйова Інна Анатоліївна розглянувши заяву про поновлення строків звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до 3 прикордонного загону імені Героя України Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 прикордонного загону імені Героя України Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 02.05.2023 р. запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до суду із обгрунтуванням поважності причин в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій стосовно незастосування в період з 01.01.2020 р. та з 01.01.2022 р. по 27.01.2023 р. при обчисленні підйомної допомоги прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату такої із обчисленням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року.

05.05.2023 р. представником позивача подано заяву про поновлення строків звернення до суду, в якій останній вказав, що має хвору матір, за якою здійснює догляд, що підтверджується медичною довідкою ВЛК від 15.12.2022 р. Зазначив, що лише після звільнення дізнався про нараховані до виплати суми і звернувся в лютому 2023 р. до адвоката. В подальшому, адвокат звернувся із запитами, відповіді на які надано в квітні 2023 р., після чого й подано позов.

Також зазначив про те, що розрахунок підйомної допомоги залежить від правильності нарахування грошового забезпечення. Відтак, просив поновити строки звернення до суду.

Оцінюючи подану заяву, зазначаю про наступне.

Частиною 3 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Отже, як видно підйомна допомога є одним із видів соціального забезпечення військовослужбовців та їх сімей, а не грошового забезпечення., незважаючи на те, що при обчисленні такої застосовуються розміри грошового забезпечення.

Відтак, строк звернення до суду щодо виплати підйомної допомоги становить 1 місяць.

Так, як зазначає сам позивач та підтверджується архівною відомістю з січня по грудень 2020 р., останньому нараховано підйомну допомогу в травні 2020 р. в розмірі 15 664, 50 грн.

Відтак, саме із цієї дати позивач мав дізнатись про порушення своїх прав та в місячний строк звернутись до суду. Отже, в червні 2020 р. збіг строк звернення із вимогами щодо не вірного обрахунку підйомної допомоги виплаченої в 2020 році.

Стосовно не вірного обрахунку підйомної допомоги виплаченої в лютому 2022 р., то суд вкотре вказує на те, що позивач звільнений 26.01.2023 р., відтак, не був позбавлений можливості з січня 2023 р. самостійно подати відповідні запити та отримати відповідь у визначені строки і відповідно звернутись до суду.

Посилання представника позивача, що ним направлялись відповідні запити, які, на його думку, є досудовим врегулюванням спору, - не приймаються до уваги, оскільки, як видно із запиту від 21.02.2023 р. такий не стосувався виплати підйомної допомоги чи надання інформації стосовно виплати такої.

Окремо зазначаю про те, що позивач вказує, що картки грошового забезпечення отримані представником позивача 27.03.2023 р., однак жодних відомостей, які б підтверджували цю обсавину- не надано.

Також вказую й на те, що 23 грудня 2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 360/4485/19 зазначив, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Існує також презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) - кожен вважається таким, що знає закони.

Правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.

Отже, юридична необізнаність і невірне трактування норм права, відсутність чіткого законодавчого врегулювання певних питань не є поважною причиною для пропуску строку на звернення до суду.

Відтак, юридична необізнаність позивача та відповідно звернення до фахівця із правових питань лише в лютому 2023 р. не є поважною причиною пропуску звернення до суду.

Стосовно догляду позивача за хворою матір`ю, то тут слід вказати про те, що факт хвороби матері позивача згідно наданого свідоцтва від 15.12.2022 р. , підверджено з грудня 2022 р. , тобто до грудня 2022 р. така обставина не може підтверджувати поважність причин пропуску звернення до суду, зокрема в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій стосовно незастосування в період з 01.01.2020 р. при обчисленні підйомної допомоги прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату такої із обчисленням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року.

Окремо вказую й на те, що позивачу не завадила обставина догляду за хворою матір`ю звернутись до ОСОБА_2 , а також засвідчити в приватного нотаріуса в м. Хмельницький довіреність на право представляти його інтереси, що свідчить, що догляд за хворою матір`ю не позбавляв можливості позивача своєчасного вчинення відповідних дій з метою звернення до суду.

Відтак, доходжу висновку, що позивачем не наведено підстав/причин, які стали об"єктиною перешкодою для своєчасного подання позову та не надано доказів наявності непереборних обставин, незалежних від волі та поведінки особи обставин, що унеможливили своєчасне звернення.

Отже, причини наведені в заяві не є поважними, відповідно, слід подати заяву про поновлення строку звернення до суду вказавши інші причини пропуску строку з наданням підтверджуючих доказів..

Відтак, недоліки позовної заяви не усунуто.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що недоліки позовної заяви не усунуто в повному обсязі є необхідним продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 02.05. 2023 року .

2. Запропонувати позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме подати заяву про поновлення строку звернення до суду, вказавши інші підстави для поновлення із доказами поважності причин пропуску в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій стосовно незастосування в період з 01.01.2020 р. та з 01.01.2022 р. по 27.01.2023 р. при обчисленні підйомної допомоги прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату такої із обчисленням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна