Справа № 120/10037/22
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/10037/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс Михайло Богданович

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

19 травня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в особі 3-го міського відділу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Управління державної міграційної служби України в особі 3-го міського відділу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Управління державної міграційної служби України в особі 3-го міського відділу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області, у якому просила суд:

- визнати протиправними дії Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 3-го міського відділу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області у формі листа від 23.11.2022 № В-15/6/0512-22/0512/15-22 про відмову ОСОБА_2 в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки;

- зобов`язати Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 3-го міського відділу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки згідно із Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (Положення №2503-ХІІ).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що представник звернулася до територіального підрозділу з неповним переліком документів. Зокрема, до заяви не було додано оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували (в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України), платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або оригінал документа про звільнення від його сплати і рішення суду.

Також відповідач вказує, що згідно з пунктом 2 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку. Натомість Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI від 20.11.2012 встановлено обов`язок отримати паспорт громадянина України для громадян України, які досягли 14-річного віку, однак такий паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Відтак відповідач зауважує, що на момент звернення законного представника із заявою, ОСОБА_2 не досягнув 16-річного віку, що унеможливлює оформлення та видачу йому паспорта зразка 1994 року.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказала на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначила, що звернулась до відповідача із належним чином оформленою заявою про оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки згідно із Положенням №2503-ХІІ, до вказаної заяви додану усі необхідні документи.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 28.10.2022 законний представник звернулася до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 3-го міського відділу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області із заявою у якій просила прийняти рішення щодо видачі її дитині ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) паспорт громадянина України у формі книжечки. Також в заяві зазначено, що ОСОБА_2 відмовляється від присвоєння будь-яких ідентифікаторів особистості та не дає згоди на обробку персональних даних.

Листом від 23.11.2022 № В-15/6/0512-22/0512/15-22 відповідачем відмовлено у видачі такого паспорта. Зазначено, що паспорт у вигляді паспортної книжечки може бути оформлений лише після досягнення ОСОБА_2 шістнадцятирічного віку та на підставі рішення суду.

Законний представник вважає, що відповідач порушив право її неповнолітньої дитини на отримання паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, а тому звернулася до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки представник позивача звернулась до відповідача із належним чином оформленою заявою про оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки згідно із Положенням №2503-ХІІ, до вказаної заяви додану усі необхідні документи, спірна відмова є протиправною.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Згідно з п. 1 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно із ч.ч.1, 2, 4, 5 ,6 ст.14 Закону від 20.11.2012 №5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (Закон № 5492-VI) форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації.

Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

За змістом частини першої статті 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Частиною четвертою статті 13 Закону № 5492-VI особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Частинами другою-четвертою статті 21 Закону № 5492-VI визначено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Згідно із ч. 5 ст. 21 Закону № 5492-VI оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини 1 статті 2 цього Закону ().

При цьому, згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону № 5492-VI оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (Порядок № 302).

Пунктом 2 Порядку № 302 запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру з 01.01.2016 оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог п.2 Положення № 2503-XII.

Згідно з пунктами 2-3 Порядку № 302 паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-ти річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Відповідно до п. 7 Порядку № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі, яка досягла 14-ти річного віку на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Встановлено, що законний представник звернулась до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі 3-го міського відділу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області з заявою, в якій просила оформити її сину - ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паспортної книжки на підставі Закону України "Про громадянство України" та Положення № 2503-ХІІ.

Згідно з п. 2 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку.

Крім того, відповідно до п. 3 Положення № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, за змістом норм Положення № 2503-ХІІ право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ виникає в особи після досягнення нею 16-річного віку, за умови особистого звернення з відповідною заявою за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України.

Разом із тим, частиною 2 статті 21 Закону № 5492-VI чітко встановлено, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком № 302 також визначено, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Таким чином, положення Тимчасового порядку № 456 у частині правила про оформлення та видачі паспорта громадянина України особам, що досягли 16-річного віку, не відповідають ані Закону № 5492-VI, ані Порядку № 302. Тому, в силу частини 3 статті 7 КАС України, яка передбачає, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України, суд не застосовує положення Тимчасового порядку № 456 щодо оформлення паспорту зразка 1994 року особам після досягнення 16-річного віку.

Отже, при визначенні віку особи із якого виникає право на отримання паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, слід застосовувати норми Закону № 5492-VI та Порядку № 302, які передбачають, що кожен громадянин України який досяг 14 - ти річного віку може отримати паспорт громадянина України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі 819/2190/17 та від 24.09.2020 у справі № 340/2618/19.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 420/4049/20 зауважив, що у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу може створювати перешкоди у реалізації позивачем своїх громадянських прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року в зразковій справі 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) вказано, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, має право на отримання паспорту громадянина України зразка 1994 року.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, що законний представник не ототожнює лист - відмову відповідача із формою рішення суб`єкта владних повноважень, а оскаржує дії територіального органу Державної міграційної служби України щодо не оформлення бажаного для ОСОБА_2 паспорта. Тому, аргументи відповідача про те, що спірна відмова не є рішенням відповідача та не може бути оскаржена у встановленому КАС України порядку, оцінюються судом як помилкові.

Аргументів відповідача про подання неповного переліку документів при зверненні ОСОБА_2 , обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, адже такі доводи не слугували підставою для оскаржуваної відмови.

Оскільки відповідач відмовив в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, посилаючись на те, що особа не досягла 16-річного віку, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність такої відмови. Для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача оформити та видати ОСОБА_2 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-XII.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в особі 3-го міського відділу Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.