Справа № 520/4390/22
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 р. Справа № 520/4390/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2022, повний текст складено 22.12.22 по справі № 520/4390/22

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №302724 від 07.12.2021 року, що винесена начальником Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Тимчуком А. О. про застосування адміністративно - господарського штрафу щодо ФОП ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що позивач здійснював перевезення вантажу (трактора) власними транспортними засобами для власних потреб, у зв`язку з чим товарно-транспортна накладна не потрібна.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 27.10.2021 співробітниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка на 471 км а/д М-03 "Київ-Харків-Довжанський", під час якої зупинено транспортний засіб марки Renault, номерний знак НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Під час перевірки встановлено, що зазначений транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_1 .

Інспектором Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було виявлено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутня товарно-транспортна накладна, або інший встановлений законодавством документ, про що складено акт проведення перевірки № 302697 від 27.10.2021.

07.12.2021 відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 302724, якою ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн. Постановою встановлено порушення позивачем ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач, не погодившись із постановою, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме надання послуг з перевезення вантажу без товарно-транспортної накладної, та правомірність застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі - Положення № 103).

Відповідно до пункту першого Положення № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно із підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 5 Положення № 103 визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п.п. 2-4 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (п. 20-22 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із додатком 5.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено з матеріалів справи, до позивача застосовано штрафні санкції саме за надання послуг з перевезення вантажу без товарно-транспортної накладної.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Згідно п. 11.1 Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Аналіз наведених правових положень дає підстави для висновку, що товарно-транспортна накладна є документом, який підтверджує перевезення вантажів на договірних умовах. При цьому, товарно-транспортна накладна не складається у разі перевезення вантажу фізичними особами за рахунок власних коштів та для власних потреб.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Renault, номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепу-платформи марки П (моделі Н 2005), номерний знак НОМЕР_3 , про що свідчать свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 та НОМЕР_4 (а.с. 12,13, 15).

Також позивачу на праві власності належить трактор марки Т-150К, номерний знак НОМЕР_5 , що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_6 (а.с. 14).

Під час перевірки водієм ОСОБА_2 були надані пояснення, що трактор, який перевозився ним на автомобілі з тралом, належить на праві власності одній особі. Зазначені пояснення зафіксовані в письмовій формі у акті перевірки № 302697 від 27.10.2021 року (а.с. 11).

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу (трактора) транспортними засобами, які належить йому на праві власності, для власних потреб.

Тобто в даному випадку позивач не надавав послуги з перевезення вантажу та не виступав автомобільним перевізником у розумінні ч. 1 ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт», тому у нього був відсутній обов`язок мати товарно-транспортну накладну при перевезенні вантажу транспортними засобами, які належать йому на праві власності, для власних потреб.

Таким чином, позивачем не були порушенні вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у зв`язку з чим відповідачем протиправно було застосовано до ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

З огляду на викладене, постанова відповідача №302724 від 07.12.2021 року є неправомірною та підлягає скасуванню.

Вищенаведене не було враховано судом першої інстанції, тому висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є помилковим.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 по справі № 520/4390/22 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно - господарського штрафу №302724 від 07.12.2021 року .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов