Справа № 460/29906/22
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2023 року м. Рівне №460/29906/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; представника позивача адвоката А.І.Дяденчука; представника відповідача адвоката С.С.Улька; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк» до Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк» (далі позивач) до Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 17.05.2022 №2156 «Про розгляд звернення ТОВ «Хімія Парк»; зобов`язати відповідача прийняти рішення про проведення експертної грошової оцінки для викупу земельної ділянки площею 3,0529 га, кадастровий номер :03:003:0266, що знаходиться по вул. Народна, 61, село Підгайці Дубенського району Рівненської області, відповідно до заяви від 22.12.2021 вх.4623.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що за результатами розгляду заяви від 22.12.2021 про надати дозволу на розроблення експертної грошової оцінки для викупу земельної ділянки площею 3,0529 га кадастровий номер :03:003:0266, що розташована в селі Підгайці, вулиця Народна, 61, Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, орган місцевого самоврядування прийняв Рішення від 17.05.2022 №2156, яким відмовив у наданні дозволу з посиланням на частину другу статті 128 Земельного кодексу України. Позивач вказує, що таке рішення є протиправним, оскільки частина п`ята статті 128 Земельного кодексу України не передбачає такої підстави для відмови у продажу земельної ділянки, як «у зв`язку з відсутністю згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки»; «відсутність згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки» не є підставою для відмови у розумінні частини п`ятої статті 128 ЗК України; пункт ґ) частини п`ятої статті 128 ЗК України визначає як підставу для відмови в продажу земельної ділянки відмову від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки; з моменту подання заяви від 22.12.2021 і до прийняття оскаржуваного Рішення №2156 відповідач не звертався до позивача із пропозицією укласти договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк» про надання дозволу на розроблення експертної грошової оцінки для викупу земельної ділянки площею 3,0529 га кадастровий номер :03:003:0266, не відповідала вимогам частини другої статті 128 Земельного кодексу України. У заяві була відсутня згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, що є підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у наданні дозволу. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 19.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 18.10.2022.

Ухвалою суду від 18.10.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у підготовчому засіданні оголошена перерва до 10.11.2022.

Ухвалою суду від 10.11.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, заява Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області про закриття провадження у справі залишена без задоволення.

Ухвалою суду від 10.11.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання відповідача про оголошення перерви залишене без задоволення.

Ухвалою суду від 10.11.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 08.12.2022.

Ухвалою суду від 08.12.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволене, судове засідання відкладене на 10.01.2023.

Ухвалою суду від 10.01.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволене, судове засідання відкладене на 26.01.2023.

Ухвалою суду від 26.01.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання відкладене на 16.02.2023 за клопотанням позивача.

Ухвалою суду від 16.02.2023 судове засідання відкладене на 23.03.2023 за клопотанням відповідача.

Ухвалою суду від 23.03.2023 судове засідання відкладене на 25.04.2023 за клопотанням позивача.

Ухвалою суду від 25.04.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засіданні оголошено перерву до 11.05.2023.

Ухвалою суду від 11.05.2023 клопотання відповідача (вх. №48307/23) про долучення до матеріалів справи доказів задоволене.

Ухвалою суду від 11.05.2023 клопотання відповідача (вх. №70087/23) про долучення до матеріалів справи доказів задоволене.

Ухвалою суду від 11.05.2023 клопотання позивача (вх. №77397/23) про долучення до матеріалів справи доказів задоволене.

Ухвалою суду від 11.05.2023 клопотання відповідача (вх. №80092/23) про долучення до матеріалів справи доказів задоволене.

У судовому засіданні 11.05.2023 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача, який брав участь у розгляді справи в режимі ВКЗ, заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 11.05.2023.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк» звернулося до Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області із заявою від 22.12.2021 №344 (а.с. 11 том 1), в якій вказало на наявність у нього на праві приватної власності будівель та просило надати дозвіл на розроблення експертної грошової оцінки для викупу земельної ділянки площею 3,0529 га кадастровий номер :03:003:0266, що розташована в селі Підгайці, вулиця Народна, 61, Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02).

До заяви додані:

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 14 том 1);

Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 18 том 1);

Обґрунтування (а.с. 20 том 1);

Копія Статуту (а.с. 21 том 1);

Копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копії договорів купівлі-продажу нежитлових будівель (а.с. 31-87 том 1).

Рішенням Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області (24 сесія 8 скликання) від 17.05.2022 №2156 (далі Рішення №2156) постановлено: відмовити ТОВ «Хімія Парк» в наданні дозволу на виготовлення Звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 3,0529 га (кадастровий номер :03:003:0266) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована за адресою: с. Підгайці, вул. Народна, 61, на підставі пункту 2 статті 128 Земельного кодексу України (у зв`язку з відсутністю згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки) (а.с. 91 том 1).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного Рішення №2156, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Частина перша статті 2 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі ЗК України):

«Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею».

Стаття 5 ЗК України:

«Земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки».

Стаття 12 ЗК України:

«До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить:

а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частина перша статті 82 ЗК України:

«Юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; в) прийняття спадщини; г) виникнення інших підстав, передбачених законом».

Частина перша статті 116 ЗК України:

«Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу».

Частина друга статті 116 ЗК України:

«Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування».

Частина перша статті 128 ЗК України:

«Продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Особливості продажу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, встановлюються законом».

Частина друга статті 128 ЗК України:

«Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

г) копія свідоцтва про реєстрацію постійного представництва з правом ведення господарської діяльності на території України - для юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства іноземної держави».

Частина третя статті 128 ЗК України:

«Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови».

Вказана норма визначає можливість прийняття рішень органом місцевого самоврядування за результатами розгляду заяви (клопотання), зокрема:

приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови;

приймає рішення про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Частина п`ята статті 128 ЗК України:

«Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки».

Судом установлено, що заява позивача від 22.12.2021 не відповідає вимогам частини другої статті 128 ЗК України: у заяві відсутня згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Позивач вказує, що оскаржуване Рішення №2156 є протиправним, оскільки частина п`ята статті 128 ЗК України не передбачає такої підстави для відмови у продажу земельної ділянки, як «у зв`язку з відсутністю згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки»; «відсутність згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки» не є підставою для відмови у розумінні частини п`ятої статті 128 ЗК України; пункт ґ) частини п`ятої статті 128 ЗК України визначає як підставу для відмови в продажу земельної ділянки відмову від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки; з моменту подання заяви від 22.12.2021 і до прийняття оскаржуваного Рішення №2156 відповідач не звертався до позивача із пропозицією укласти договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Щодо таких доводів позивача суд зазначає.

Частина шоста статті 128 ЗК України:

«Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки. Укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, здійснюється відповідно до порядку, визначеного частиною першою цієї статті».

Частина сьома статті 128 ЗК України:

«Договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату або про сплату першого платежу (у разі продажу земельної ділянки з розстроченням платежу) разом з договором купівлі-продажу є підставою для державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку».

Частина восьма статті 128 ЗК України:

«Ціна земельної ділянки визначається за експертною грошовою оцінкою, що проводиться суб`єктами господарювання, які є суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до закону, на замовлення органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Ціна земельної ділянки площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд визначається за нормативною грошовою оцінкою, вказаною в технічній документації. Фінансування робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється за рахунок внесеного покупцем авансу, що не може бути більшим ніж 20 відсотків вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

Сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. У разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається».

Суд зазначає, що до моменту укладення договору купівлі-продажу, починаючи з моменту звернення особи до відповідного органу місцевого самоврядування з заявою (клопотанням) про продаж земельної ділянки, тривають переддоговірні відносини: сторони ведуть переговори щодо предмета договору щодо можливості укладення договору купівлі-продажу в майбутньому, щодо визначення конкретної земельної ділянки на масиві земель державної або комунальної власності та щодо покупної ціни (mutatis mutandis постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц).

Водночас відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору купівлі-продажу не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної.

Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності (висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц (пункт 37), від 20.07.2022 у справі №923/196/20 (пункт 40) від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.67).

У ЗК України встановлена обов`язковість укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

У заяві (клопотанні) особи, яка бажає придбати земельну ділянку, зазначається згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки (частина друга статті 128 ЗК України); відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки є підставою для відмови в продажу земельної ділянки (пункт ґ частини п`ятої статті 128 ЗК України); сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки; у разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається (частина восьма статті 128 ЗК України).

Отже, законом встановлено спосіб забезпечення виконання обов`язків особи, зацікавленої у придбанні земельних ділянок у власність, у переддоговірних правовідносинах.

Авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки виконує забезпечувальну функцію (у разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається) та платіжну функцію (сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки).

Авансовий внесок не підтверджує укладення кінцевого договору, на укладення якого спрямовані переговори сторін на переддоговірній стадії.

Авансовий внесок забезпечує виконання обов`язків на переддоговірній стадії, а не виконання зобов`язання з договору.

Оскільки сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки, то авансовий внесок сплачується на користь власника земельної ділянки, і відповідний договір про сплату внеску укладається з власником у даному випадку з органом місцевого самоврядування.

Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року (справа № 910/17014/21).

Суд звертає увагу, що укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки є обов`язковим для сторін в силу закону. Саме тому частина друга статті 128 ЗК України визначає обов`язок зазначення у заяві (клопотанні) згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

При чому, законодавством не визначено окремої процедури врегулювання відносин із заявником за умови, якщо ним у заяві (клопотанні) не зазначено про згоду на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Тобто, отримавши від зацікавленої особи заяву (клопотання), у якій не міститься згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, тобто заява не відповідає вимогам частини другої статті 128 ЗК України, орган місцевого самоврядування не має обов`язку у будь-який спосіб та у невизначеному порядку врегульовувати із заявником питання щодо відсутності у заяві відповідної згоди.

Позивач вказує, що оскаржуване Рішення №2156 не містить посилання на підставу для відмови в продажу земельної ділянки, яка визначена частиною п`ятою статті 128 ЗК України, а лише містить посилання на частину другу статті 128 ЗК України, а тому таке рішення є протиправним.

Суд критично оцінює такі доводи позивача та зазначає, що за правовою суттю посилання на частину другу статті 128 ЗК України в оскаржуваному Рішенні №2156 кореспондує підставі для відмови, яка визначена пунктом ґ) частини п`ятої статті 128 ЗК України «відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки».

Тому заявник був усвідомлений підставі прийняття оскаржуваного Рішення №2156, про що також свідчить факт подальшого подання повторної заяви до органу місцевого самоврядування вже із зазначенням згоди на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Позивач також вказує, що підстави для відмови в продажу земельної ділянки, визначені частиною п`ятою статті 128 ЗК України ((а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки») стосуються кінцевої стадії відносин безпосереднє укладення договору купівлі-продажу, а тому за результатами опрацювання заяви (клопотання) такі підстави не можуть бути застосовані.

Суд відхиляє такі доводи позивача та зазначає, що відповідно до частини третьої статті 128 ЗК України: «Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови».

Як зазначалося вище, вказана норма визначає можливість прийняття рішень органом місцевого самоврядування за результатами розгляду заяви (клопотання), зокрема:

приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови;

приймає рішення про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

При чому авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки виконує забезпечувальну функцію (у разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки сума авансового внеску не повертається) та платіжну функцію (сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки).

Тобто, орган місцевого самоврядування не має повноважень прийняти рішення про надання згоди на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за заявою, у якій відсутня згода на оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Орган місцевого самоврядування у випадку прийняття рішення про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на підставі заяви (клопотання), яка не містить згоди на оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, не може у подальшому зобов`язувати зацікавлену особу сплачувати відповідні суми авансового внеску.

Саме тому, частиною другою статті 128 ЗК України визначено обов`язкову вимогу про зазначення у заяві відповідної згоди.

Суд не бере до уваги посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.09.2022 у справі №755/16605/17, оскільки у спірних відносинах підставою для відмову у наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки були: 1) наявність заборгованості по сплаті плати за землю; 2) невиконання вимог рішення Вінницької міської ради № 1497 від 22.06.2017 «Про затвердження Актів про визначення розміру збитків, заподіяних територіальній громаді м. Вінниці»; 3) необхідність приведення до належного технічного та санітарного стану будівлі по вул. Соборній, 9 і прилеглої до неї території.

Суд не бере до уваги посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.02.2021 у справі №335/10579/16-а, оскільки спірні відносини стосувалися питання розгляду заяви, за результатами чого отримано лише листи Управління і Департаменту, й жодного рішення не було прийнято уповноваженим на це органом органом місцевого самоврядування.

Вказане вище свідчить про правомірність оскаржуваного Рішення №2156, яке не підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про проведення експертної грошової оцінки для викупу земельної ділянки площею 3,0529 га, кадастровий номер :03:003:0266, що знаходиться по АДРЕСА_1 , відповідно до заяви від 22.12.2021 вх.4623, суд зазначає таке.

За правилами пунктів 2 та 10 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Враховуючи попередній висновок суду про правомірність оскаржуваного Рішення №2156, похідна позовна вимога зобов`язального характеру не підлягає до задоволення.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного Рішення №2156 у порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімія Парк» (вулиця Центральна, 38А, селище міського типу Клевань, Рівненська область, 35312; ) до Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області (вулиця С. Бандери, 1, селище міського типу Млинів, Рівненська область, 35100; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 травня 2023 року

Суддя К.М. Недашківська