Справа № 620/2394/23
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2023 року Чернігів Справа № 620/2394/23
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області», в якому просить:
- визнати протиправними дії посадових осіб сектору із соціально-гуманітарних питань Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення від 20.10.2021 №33/45-2205 доплату за роботу особам, які працюють у зоні відчуження, передбачену статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96 та постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження;
- зобов`язати Державну установу Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області видати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення починаючи з 01.12.2019, з урахуванням доплати за роботу в зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення жителів, передбачену статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96 та постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження у розмірі 150% прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.
Ухвалою суду від 23.03.2023 визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом; прийнято справу до провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем подано відзив на позов, в якому вказав, що позивач ще в 2021 році був обізнаний щодо розмірів та складових грошового забезпечення, зазначених відповідачем у довідці для перерахунку пенсії від 20.10.2021 №33/45-2205, водночас до суду із вимогою видати нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.12.2019, з урахуванням доплати за роботу в зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення жителів, звернувся лише в 2023 році.
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
«…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Відтак Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».
Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року позов задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області № 33/45-2205 від 20.10.2021 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області № 33/45-2205 від 20.10.2021 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивач був обізнаний щодо розмірів та складових грошового забезпечення, зазначених відповідачем у довідці для перерахунку пенсії від 20.10.2021 №33/45-2205 ще в листопаді 2021 року, коли звертався до суду за захистом порушеного права про перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки, водночас до суду із вимогою видати нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.12.2019, з урахуванням доплати за роботу в зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення жителів, звернувся лише 07.03.2023, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.
За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.
Суд також відхиляє посилання позивача на воєнний стан в Україні, оскільки введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Ураховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з позовом у цій справі припадав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку позивачем за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.
Однак відповідних доводів та доказів на їх підтвердження позивач до суду не надав.
Перебування позивача у період, з 29.01.22 по 11.06.2022 та 01.10.2022 по 17.12.2022 у відрядженні за межами України також не може бути поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, оскільки судом встановлено, що позивач був обізнаний щодо розмірів та складових грошового забезпечення, зазначених відповідачем у довідці для перерахунку пенсії від 20.10.2021 №33/45-2205 ще в листопаді 2021 року, коли звертався до суду за захистом порушеного права про перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки.
Суд зазначає, що строки в адміністративному судочинстві носять імперативний характер, але деякі з них не є абсолютними (строк звернення до адміністративного суду, строк на апеляційне чи касаційне оскарження тощо), оскільки у встановлених випадках можуть поновлюватися або продовжуватися судом за заявою учасника справи або за власною ініціативою.
Пропуск встановленого строку в адміністративному судочинстві, якщо від його спливу залежить реалізація закріпленого за особою суб`єктивного процесуального права, є підставою для настання відповідних процесуальних наслідків, зокрема у вигляді фактичної втрати можливості здійснення такого процесуального права (за винятком регламентованих процесуальним законодавством випадків, коли такий строк може бути поновлений чи продовжений адміністративним судом, якщо він пропущений з поважних причин).
Отже юридична природа строків (термінів) в адміністративному судочинстві полягає у тому, що вони є фундаментальною правовою категорією, оскільки визначають певні моменти, періоди, з настанням та закінченням яких пов`язані конкретні юридичні наслідки; мають вагоме практичне значення, що полягає у забезпеченні реалізації принципів правової визначеності та рівності учасників, їх дисциплінованості; виступають гарантією своєчасного судового захисту прав та інтересів осіб у публічно-правових спорах.
З огляду на вищезазначене, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.
Суд зазначає, що позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку, а відтак підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду суд визнає неповажними.
Суд вважає, що висновок суду про поважні причини пропуску строку звернення до суду, викладений в ухвалі про відкриття провадження по справі від 23.03.2023 є передчасним.
Частиною 4 статті 122 КАС України встановлено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Частинами 3 та 4 статті 240 КАС України встановлено, що про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.
Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.
Керуючись пунктом 8 частини 1 статті 240, статтями 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили в строк та порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про залишення позову (заяви) без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Падій