Справа № 200/19296/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року справа №200/19296/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2022 року у справі № 200/19296/21 (головуючий І інстанції Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 1) про:

- визнання протиправною бездіяльності в частині незарахування до загального та пільгового стажу періоду навчання у ПТУ № 86 з 01.09.1982 року по 11.01.1986 року, періоду роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею Ордена Леніна шахта «Восхід» Торезьке виробниче об`єднання з видобутку вугіллі «Торезантрацит» з 27.01.1986 року по 03.05.1986 року, період проходження строкової військової служби у лавах Радянської Армії з 27.01.1987 року по 12.12.1989 року, період з 08.08.1988 року по 01.03.1989 року електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею Ордена Леніна шахта «Восхід» Торезьке виробниче об`єднання з видобутку вугіллі «Торезантрацит» при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язання зарахувати до загального та пільгового стажу зазначені періоди трудової діяльності відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону № 1788;

- зобов`язання повторно розглянути заяву від 26.10.2021 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону № 1788, з урахуванням архівних довідок про заробітну плату.

Ухвалою суду від 6 вересня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач 2).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року позов задоволено частково:

- скасовано рішення ГУПФУ в Хмельницькій області від 01.11.2021 року № 34.

- зобов`язано ГУПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 26.10.2021 року, з зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком № 1, періодів роботи 27.01.1986 року по 03.05.1986 року, з 08.08.1988 року по 01.03.1989 року, періоду навчання з 01.09.1982 року по 11.01.1986 року, періоду проходження військової служби з 11.05.1986 року по 21.06.1988 року;

- в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального права. Апелянт вважає, що відсутні підстави для зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового з підстав, визначених спірним рішенням про відмову в призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач 26 жовтня 2021 року звернувся через веб-портал ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 59).

Рішенням ГУПФУ в Хмельницькій області від 1 листопада 2021 року № 34 позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах через відсмутність необхідного пільгового стажу. Вік заявника складає 54 роки 2 місяців 1 днів, страховий стаж - 34 роки 07 місяців 2 дні, пільговий стаж - 5 років 5 місяців. До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди роботи згідно з пільговими довідками від 22.07.2021 року № 01-19-27/1911, № 01-19-27/1912 шахти «Зоря», оскільки довідки видані підприємствами, що знаходяться на території, яка тимчасово непідконтрольна органам державної влади (а.с. 64-65).

За п.1 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Трудова книжка позивача НОМЕР_1 містить наступні записи щодо спірного періоду трудової діяльності:

- №1 - навчання у ПТУ № 86 м.Сніжне з 01.09.1982 року по 11.01.1986 (диплом № НОМЕР_2 ),

- № 2 - 27.01.1986 року прийнято електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею в шахті «Восход» Торезьке виробниче об`єднання з видобутку вугіллі «Торезантрацит»;

- № 3 - 03.05.1986 року звільнено через відхід до Р.А.;

- № 3а - 11.05.1986 - 21.06.1988 роки проходження служби в рядах Радянської Армії;

- № 4 - 08.08.1988 року прийнято електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею Ордена Леніна шахта «Восход» Торезьке виробниче об`єднання з видобутку вугіллі «Торезантрацит»,

- № 5 - 01.03.1989 року звільнено за власним бажанням (а.с. 13).

До заяви про призначення пенсії додаткового додані, зокрема:

- довідка від 22.07.2021 року № 01-19-27/1912 про роботу позивача в шахті «Восход» Торезьке виробниче об`єднання з видобутку вугіллі «Торезантрацит» в період з 27.01.1986 року по 03.05.1986 року, з 08.08.1988 року по 01.03.1989 року електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею (професія, посада передбачена Списком №1) (а.с. 27);

- довідка від 22.07.2021 року № 01-19-27/1911 про роботу позивача в шахті «Заря» Державного підприємства «Торезантрацит» в період з 16.01.2004 року по 16.02.2006 року, з 03.10.2011 року по 13.06.2016 року, з 14.06.2016 року по 29.07.2019 року електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею в шахті (професія, посада передбачена Списком №1) (а.с. 26);

- диплом № НОМЕР_2 про отримання освіти у Середньому професійно-технічному училищі №86 м.Сніжне, який містить запис про період навчання з 01.09.1982 по 01.01.1986 та отримання кваліфікації «Електрослюсар підземний, Машиніст підземних установок»;

- військовий квиток НОМЕР_3 , який містить запис про період проходження дійсної військової служби у період з 11.05.1986 по 21.06.1988;

- довідка від 14.10.2021 №0119-08/2553 шахти «Заря» ДП «Торезантрацит», яка містить записи про суми заробітної плати отриманих у період з січня 2004 року по грудень 2006 року,

- довідка від 14.10.2021 №0119-08/2554 шахти «Заря» ДП «Торезантрацит», яка містить записи про суми заробітної плати отриманих у період з жовтня 2011 року по серпень 2015 року.

З розрахунку стажу, який надано відповідачем на виконання вимог ухвали суду, вбачається, що до страхового стажу (в межах заявлених позовних вимог) зараховано період навчання з 01.09.1982 року по 11.01.1986 року, періоди роботи з 27.01.1986 року по 03.05.1986 року, з 08.08.1988 року по 01.03.1989 року, період проходження служби в лавах Радянської Армії з 11.05.1986 року по 21.06.1988 року (а.с. 60).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволені позову в частині визнання протиправною бездіяльності щодо незарахування до страхового (загального) стажу періоду навчання з 01.09.1982 року по 11.01.1986 року, періоду роботи з 27.01.1986 року по 03.05.1986 року, з 08.08.1988 року по 01.03.1989 року, періоду проходження служби в рядах Радянської Армії з 11.05.1986 року по 21.06.1988 року та зобов`язання зарахувати ці періоди до страхового стажу.

В цій частині рішення суд першої інстанції не оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Крім того, визначення позивачем в позовних вимогах проміжку часу з 27.01.1987 року по 12.12.1989 року, як період проходження військової служби, є помилковим та не відповідає викладеним у позовній заяві обставинам.

Щодо неврахування періодів роботи з підстав знаходження підприємства, яке видало довідки про пільгових характер роботи позивача на території, яка не підконтрольна українській владі.

За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, надання уточнюючої довідки необхідне в двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

За п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р.

В період роботи позивача застосовуються Списки (зокрема Список №1) затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. Займана посада електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею належала до категорій посад, визначених Списком № 1, які дають право на пільгову пенсію.

Суд зазначає, що в трудовій книжці позивача відомості про роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, внесено відповідно до вимог Інструкції, наявні відомості про займану посаду, період виконуваної роботи для підтвердження стажу роботи на підприємстві у періоди з 27.01.1986 року по 03.05.1986 року, з 08.08.1988 року по 01.03.1989 року.

Отже, записи в трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком №1, що надає йому можливість включення цих періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо доводів відповідача про те, що надані позивачем на підтвердження свого трудового стажу уточнюючи довідки не були прийняті до уваги при призначенні пенсії в зв`язку з тим, що вони видані на непідконтрольній території.

За ч.ч. 2, 3 статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

При цьому, шахту «Заря» не можна вважати органами або особами, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом, у розумінні положень статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», а позивач не може бути позбавлений свого права через захоплення незаконними озброєними формуваннями території м.Сніжне Донецької області.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За ч. 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи намібійський виняток у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

В даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Донецької області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на призначення пенсії з підстави знаходження підприємств та підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності призначення та/або перерахунку пенсії.

З урахуванням викладеного, наявні підстави для зарахування періодів роботи позивача з 27.01.1986 року по 03.05.1986 року, з 08.08.1988 року по 01.03.1989 року до пільгового стажу за Списком № 1.

Щодо періоду навчання.

За розрахунком стажу позивача період навчання позивача не зараховано відповідачем до пільгового стажу.

Згідно п. «д» ч. 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За абз. 1 ч. 1 статті 38 Закону України від 10.02.1998 року №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту») час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

За матеріалами справи позивач з 01.09.1982 року по 01.01.1986 року навчався у Середньому професійно-технічному училищі № 86 м.Сніжне та отримав спеціальність «Електрослюсар підземний, Машиніст підземних установок», з 27.01.1986 року працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею в шахті, тобто за професією, яка відноситься до пільгових робіт за Списком №1.

Враховуючи те, що проміжок часу між закінченням навчанням та роботою за здобутою професією є меншим ніж три місці, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо незарахування періоду навчання до пільгового стажу за Списком № 1.

Щодо військової служби.

За розрахунком стажу позивача період проходження військової служби не зараховано відповідачем до пільгового стажу.

Умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, є, зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи обіймання посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

За абз. 1 ч. 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я та віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, абзац 2 частини першої статті 2 Закону № 2232-XII).

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією чи займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону № 1788-XII або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом № 1058-IV.

За абз. 2 пункту 1 статті 8 Закону Закон № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час проходження строкової військової служби, який зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Період проходження військової служби з 11.05.1986 року по 21.06.1988 року підтверджується записами у трудовій книжці та військовим квитком. Крім того, військовій службі передувала робота, яка дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 (період роботи 27.01.1986 року по 03.05.1986 року електрослюсарем підземним). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування періоду роботи з 11.05.1986 року по 21.06.1988 року до пільгового стажу за Списком №1, як наслідок наявні підстави для зарахування періоду строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про скасування рішення ГУПФУ в Хмельницькій області від 01.11.2021 року № 34; зобов`язання ГУПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 26.10.2021 року, з зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком № 1, періодів роботи 27.01.1986 року по 03.05.1986 року, з 08.08.1988 року по 01.03.1989 року, періоду навчання з 01.09.1982 року по 11.01.1986 року, періоду проходження військової служби з 11.05.1986 року по 21.06.1988 року.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2022 року у справі № 200/19296/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 22 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв