Справа № 340/2811/23
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 травня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/2811/23

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Кравчук О.В., перевіривши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; НОМЕР_2 )

до військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ; адреса: смт. Нововорнцовка, Херсонська область, 74200)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити позивачеві грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії. Служби безпеки. Служби зовнішньої розвідки. Державної прикордонної служби. Державної спеціальної служби транспорту. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно»

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити позивачеві грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, відповідно до п. 1 Розділу XXIII Порядку військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

-визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних щодо непроведення повного розрахунку при звільненні з позивачем та стягнути з Військової частини НОМЕР_3 на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 лютого 2023 року по 21 березня 2023 року в розмірі 72 180, 92 грн (сімдесят дві тисячі сто вісімдесят гривень дев`яносто дві копійки).

Перевіряючи відповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтями 160,161,172 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя вважає за необхідне вказати наступне.

За приписами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 5 статті 122 КАС України передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Відповідно до пункту 17 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання праці військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Позивача звільнено зі служби 21 лютого 2023 року. Відтак розпочався перебіг процесуального строку (1 місяць) для звернення до суду щодо виплати позивачеві коштів, які повинні були бути виплачені йому при звільненні.

До суду позов поданий 12 травня 2023 року. Таким чином, позивачем пропущений строк звернення до суду, проте заява про поновлення строку звернення до суду з викладенням поважності причин пропуску строку не надана.

Згідно з частинами 1-3 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (зі змінами та доповненнями), установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01 січня 2023 року становить 2684 грн.

Суддя встановила, що позивач не надав доказів сплати судового збору за подання цього позову, натомість зазначає, що звільнений від плати судового збору на підставі пунктів 1, 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Суд зауважує, що згідно з пунктом 2 Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 (далі - Інструкція №232) основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період.

Зі змісту положень Інструкції №232 слідує, що речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю, а спрямоване насамперед на задоволення потреб військовослужбовців під час несення ними військової служби.

Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19.

Так само, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 сформулювала правовий висновок, згідно з яким середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Цей висновок Великої Палати Верховного Суду щодо правової природи середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, передбаченого статтею 117 КЗпП України, та непоширення на такі вимоги пільг щодо сплати судового збору підтриманий у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі №755/12623/19.

За наведених обставин доводи позивача про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" є необґрунтованими.

Щодо посилання позивача на пункт 12 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суддя зазначає.

Згідно з приписами пункту 12 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Однак, позивачем не надано доказів, що він є призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і саме у цьому статусі подає адміністративний позов до суду у справі, пов`язаної з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, а тому посилання позивача на пункт 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», як підставу звільнення від сплати судового збору, є також безпідставними.

Згідно частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160 , 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин позовну заяву необхідно залишити без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу - протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали - усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 3220,80 грн. та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин, що обумовили пропущення такого строку.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 256 КАС України та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК