Справа № 120/1263/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 травня 2023 р. Справа № 120/1263/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про: скасування рішення та зобов`язання призначити пенсію

ВСТАНОВИВ:

В суд звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання призначити пенсію.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що не погоджується із рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №64 від 24.01.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком. Вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2010 по 30.06.2010, за 2011-2012 роки та з липня 1999 по грудень 2000 року включно.

З огляду на зазначене позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів із наступними позивними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №64 від 24.01.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати пенсії за віком з 01.11.2022, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2010 по 30.06.2010, за 2011-2012 роки та з липня 1999 по грудень 2000 року включно.

Ухвалою суду від 07.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

24.03.2023 представник ГУ ПФУ у Вінницькій області подав до суду відзив на позовну заяву згідно якого заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити. Зазначено, що позивачка 17.01.2023 повторно звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком. Оскільки Законом №1058 фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, в тому числі, спрощеної системи оподаткування, зазначені як застрахованими особами, так і страхувальниками, з обов`язками нарахування та сплати страхових внесків, подання річних звітів до системи персоніфікованого обліку ПФУ саме ненарахування, несплата, неподання позивачем відповідної звітності призвело до неврахування повних періодів роботи.

З огляду на це періоди підприємницької діяльності з липня 1999 по грудень 2000 зараховано частково відповідно до сплачених страхових внесків, зазначених у відомостях про застраховану особу.

зауважено, що період ведення підприємницької діяльності з липня 1999 по грудень 2000 року зараховано повністю.

Період ведення підприємницької діяльності за 2011-2012 роки не зараховано, оскільки у відомостях про застраховану особу відсутні відомості про сплату страхових внесків позивачем.

Таким чином, відповідач вказує, що страховий стаж позивача складає 25 років 8 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком в 60 років, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

28.03.2023 на адресу суду подав відзив представник ГУ ПФУ в Харківській області, який заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити.

07.04.2023 представник позивача подала до суду відповідь на відзив, яка судом до уваги не береться, оскільки у даній категорій справі заявами по суті є позовна заява та відзив.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначання пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області за №64 від 24.01.2023 відмовлено у призначенні пенсії за відсутності необхідного страхового стажу.

08.11.2022 позивачка повторно звернулася до територіального підрозділу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої, прийнято рішення №64 від 15.11.2022 про відмову у призначенні пенсії. Із розрахунку стажу до рішення слідує, що не зараховано до страхового стажу позива, зокрема: період з 01.07.1999 по 30.11.1999, 2011 та 2012 роки повністю, а також період з 01.01.2010 по 30.06.2010.

Позивач не погоджується із рішенням пенсійного органу, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

З вказаного вбачається, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII розділ XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV доповнено пунктом 3-1, яким передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Також постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, законодавчо були змінені умови щодо зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

З огляду на це, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.01.1998 по 31.12.2005 була зареєстрована фізичної особою-підприємцем та перебувала на обліку у ГУ ДПС у Харківській області. Згідно інформаційного листа ГУ ДПС у Харківській області іфд 25.11.2022 інформація про систему оподаткування та сплату податків по ОСОБА_1 за період з 01.01.1998 по 31.12.2005 в інформаційних базах ДПС України відсутня.

Отже, період з липня 1999 року по грудень 2000 року підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача у повному обсязі на підставі п. 3-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 26 березня 2020 у справі № 414/1864/16-а, від 26 березня 2021 у справі №414/1221/17. Крім того, як зазначає Верховний Суд, навіть відсутність документів щодо обраної особою системи оподаткування (загальної чи спрощеної) під час здійснення підприємницької діяльності, не може слугувати підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності.

В той час, визначаючись щодо підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2010 по 30.06.2010, суд відмічає, що обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 при обчисленні пенсії періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зі змісту довідки форми ОК-5 від 14.10.2022, яка наявна у справі, видно, що позивачем під час здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2010 по 30.06.2010 сплачені страхові внески.

Отже, оскільки довідкою ОК-5 підтверджено сплату позивачем страхових внесків за спірний період з 01.01.2010 по 30.06.2010, незалежно від розміру сплачених внесків, такий період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача у повному обсязі на підставі п. 3-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо періоду здійснення підприємницької діяльності у 2011 та 2012 роки, суд зазначає таке.

Згідно з п. 2 Указу Президента від 03.07.1998 № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» (який був чинний на момент здійснення позивачем підприємницької діяльності) суб`єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб`єктів малого підприємництва фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

У разі коли фізична особа - суб`єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

У разі коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім`ї, ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

Суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа, яка сплачує єдиний податок, звільняється від обов`язку нарахування, відрахування та перерахування до державних цільових фондів зборів, пов`язаних з виплатою заробітної плати працівникам, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім`ї.

Суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладаються єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов`язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім`ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 16-6 від 19.10.2001 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України» передбачено, що до Пенсійного фонду України органами місцевого бюджету перераховуються 10 відсотків від суми фіксованого податку, 17 відсотків від суми коштів, одержаних від продажу спеціальних торгових патентів, та відділеннями Державного казначейства України 42 відсотки від сум єдиного податку, 68 відсотків від сум фіксованого сільськогосподарського податку.

Відповідно до п. 16.1 розділу 16, п. 18.3 та п. 18.4 розділу 18 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління ПФУ від 06.09.1996 № 1-1 ( яка діяла в спірний період та втратила чинність 07.02.2011 на підставі постанови правління Пенсійного фонду № 1-1 від 13.01.2011) суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, зобов`язані вести облік зборів до Пенсійного фонду та витрачання його коштів, своєчасно і в повному обсязі нараховувати, утримувати та сплачувати до Пенсійного фонду страхові збори, а також подавати йому відповідні звіти та зберігати облікові дані про нарахування, утримання та сплату страхових зборів до Пенсійного фонду протягом трьох років.

Згідно листів Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.11.2022 та від 02.12.2022 ОСОБА_1 за 2011 та 2012 роки звітів до Пенсійного фонду не надавала.

Після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 №406 передано до органів державної податкової служби станом на 30.09.2013 залишки по картці особового рахунку "Фізична особа (спрощена система) 34,7%" борги у сумі - 9995, 05 грн., в т.ч. єдиний внесок - 9961,38 грн. та штрафна санкція - 21,04 грн.

За інформацією ГУ ДПС в Харківській області (а.с. 43-50) станом на 01.01.2013 за позивачем рахувалась заборгованість зі слати єдиного внеску в розмірі 9995,09 грн. Станом на 31.12.2014 заборгованість погашена повністю.

В обґрунтування заперечень, відповідачами не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які свідчать про те, що позивачем за період з 2011 по 2012 рік не сплачучено страхових внесків.

Відсутність заборгованості перед податковим, пенсійним органами та органом соціального страхування свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності. Доказів зворотного матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.

Вказане в сукупності свідчить про наявність підстав для зарахування періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2011 по 31.12.2012 до страхового стажу позивача.

За сукупності наведених обставин, судом встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 6 місяців 9 днів.

Виходячи з наведеного, позивачкою було надано відповідачеві всі необхідні документи, які підтверджують наявність спірного страхового стажу який дає право на пенсію за віком, проте відповідачем відмовлено у зарахування страхового стажу, а також призначенні пенсії за віком.

Так, стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-ІV передбачає застосування національними судами Конвенції та практики Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ) як джерела права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У справі "Сук проти України" (заява №10972/05) ЄСПЛ зазначає, що поняття "майно" в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися "майновими правами" і, відповідно, "майном" у розумінні цього положення. Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні зміни законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх паданні, доки законодавче положення залишається чинним (пункти 22, 23).

Якщо у договірній державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, зумовлені або не обумовлені попередньою сплатою внесків, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, для осіб, що відповідають вимогам такого законодавства (пункт 41 справи ЄСПЛ "Пічкур проти України", заява №10441/06 ).

Таким чином, право на пенсію підпадає під сферу дії ст. 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовляти у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

З юридичною природою соціальних виплат, в тому числі пенсій, пов`язані також принцип захисту "законних очікувань" та принцип правової визначеності, які є елементами правової держави та передбаченого частиною 1 статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні "Суханов та Ільченко проти України" (заява №68385/10 та №71378/10) у пункті 35 зазначив, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Щодо принципу правової визначеності ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (заява № 28342/95) вказав, що цей принцип є складовою верховенства права (п. 61) та у справі "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови" (заява №45701/99) зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

З урахуванням зазначеного, враховуючи принцип верховенства права, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, зважаючи, що позивач вперше звернулася за призначенням пенсії в межах 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку та наявний у неї стаж, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії №64 від 24.01.2023 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2010 по 30.06.2010, за 2011-2012 роки та з липня 1999 по грудень 2000 року, призначити та виплатити пенсію за віком з 01.11.2022.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №64 від 24.01.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2010 по 30.06.2010, з 01.01.202011 по 31.12.2012 та з 01.07.1999 по 01.12.2000 року.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01.11.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, )

Суддя Комар Павло Анатолійович