Справа № 640/29842/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 червня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві №578 від 08.10.2021;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 04.11.2021 №101, винесену Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2022 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

21 жовтня 2022 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі звернення громадянки ОСОБА_1 (за вх. П-4782 від 19.08.2021), погодження 15.3-8/2520 від 17.08.2021, Наказу №4283 від 20.09.2021, направлення №3485 від 20.09.2021 Головним управлінням було здійснено захід державного нагляду (контролю) щодо ПрАТ "ВФ Україна", за адресою м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 15 на предмет: дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів при наданні послуг з питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_1 (за вх. П-4782 від 19.08.2021).

За результатами здійсненого заходу було складено акт №4283-1 від 07.10.2021, в якому зафіксовано порушення пункту 15 та пункту 49 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295; частини 3 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів"; пункту 10 частини 1 статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" (далі - акт).

08.10.2021 за наслідками перевірки відповідачем винесено припис №578 про усунення порушень вимог законодавства, яким ПрАТ "ВФ Україна" було визначено, зокрема, усунути порушення вимог законодавства про захист прав споживачів, які зафіксовані в акті від 07.10.2021 №4283-1 до 28.10.2021 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1, припис).

ПрАТ "ВФ Україна" зроблено відмітку на приписі про незгоду з ним, виданий із порушенням строків та без врахування заперечень суб`єкта господарювання.

В подальшому, листом вих. №06-5/17691 від 26.10.2021 Головне управління повідомило позивача, що відповідно до статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" відповідач розглядає справу про накладення стягнення та зазначено, що ПрАТ "ВФ Україна" необхідно з`явитися 04.11.2021 з 15-00 до 16-00 год. Вказаний лист отримано позивачем 08.10.2021. Додатково, як свідчать матеріали справи, останній скерований ПрАТ "ВФ Україна" поштою 26.10.2021 та отриманий ним 26.10.2021.

04.11.2021, за результатами розгляду матеріалів перевірки, заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві винесено постанову №101 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", якою керуючись статтями 23, 26 Закону України "Про захист прав споживачів" та Порядком накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 №1177 за порушення пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" постановлено за відмову споживачу в реалізації його прав, суб`єктом господарювання не відшкодування йому збитків з усунення недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи застосувати до Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" штраф у розмірі 12 000,00 грн.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем вимог частини 2 статті 7 Закону № 877-V в частині відсутності печатки на направленні та абзацу 11 частини 1 статті 6 Закону № 877-V в частині відсутності у посвідченні питань, які стали підставою для здійснення державного нагляду (контролю), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

За правилами частини 3 статті 6 Закону № 877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Частинами 1, 2 статті 7 Закону № 877-V регламентовано, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

В розрізі положень частини 3 статті 7 Закону № 877-V у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу (ч. 4 ст. 7 Закону № 877-V).

Згідно із частиною 5 статті 7 Закону № 877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Отже, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі відповідного наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. При цьому, посвідчення на перевірку має містити дані, які визначені частиною 3 статті 7 Закону № 877-V.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ "ВФ Україна" до позовної заяви долучено направлення на проведення заходу від 20.09.2021 №3485 без наявного відтиску печатки.

Отже, приймаючи до уваги наведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що долучений до позовної заяви оригінал направлення на проведення заходу від 20.09.2021 №3485 вказує про відсутність на ньому печатки органу державного нагляду (контролю).

Крім того, відповідно до частин 6-8 статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Як вже зазначалось, Головним управлінням в ході здійснення заходу державного нагляду встановлено порушення ПрАТ "ВФ Україна" пункту 15 та пункту 49 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, частини 3 статті 10, пункту 10 частини 1 статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів".

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулює Закон України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII).

У відповідності до пунктів 3, 12, 15, 17, 22 частини 1 статті 1 Закону № 1023-XII виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором; недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Між тим, частиною 3 статті 4 Закону № 1023-XII регламентовано, що споживачі зобов`язані: 1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; 3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду.

Частиною 3 статті 10 Закону № 1023-XII регламентовано, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Також, частиною 1 статті 15 Закону № 1023-XII визначено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї у відповідність, якщо законом чи відповідним технічним регламентом не встановлено інший порядок дій виробника (продавця) у таких випадках; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 затверджено Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг (далі - Правила), які розроблені відповідно до Законів України "Про телекомунікації", "Про телебачення і радіомовлення", "Про радіочастотний ресурс України", "Про захист прав споживачів", "Про захист персональних даних", інших нормативно-правових актів і встановлюють загальний порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг (далі - послуги).

Згідно із пунктом 2 Правил вони регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій (далі - оператори, провайдери) та споживачами послуг (далі - споживачі).

Відповідно до пункту 3 Правил договір про надання послуг (далі - договір) - правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором); ідентифікаційна телекомунікаційна картка (далі - ідентифікаційна картка) - засіб, який використовується для позначення (ідентифікації) кінцевого обладнання абонента в телекомунікаційній мережі (SIM-картка, USIM-картка, R-UIM-картка тощо); мережевий ідентифікатор споживача - індивідуальний набір цифр та/або символів, присвоєний кінцевому обладнанню абонента та/або споживачеві в телекомунікаційній мережі чи Інтернеті; повідомлення споживача - повідомлення, що надсилається споживачеві у будь-якій формі; припинення надання послуг (послуги) - остаточне припинення оператором, провайдером надання споживачеві однієї/кількох або всіх послуг внаслідок припинення дії договору або зміни умов договору, а також у випадках, передбачених Законом України "Про телекомунікації" та цими Правилами; тарифний план - сукупність пропозицій, запропонованих споживачеві оператором, провайдером, щодо вартості, умов та обсягу надання певних послуг; якість послуги - сукупність споживчих властивостей послуги (безперервність, доступність тощо), що визначають її здатність задовольнити потреби споживача і характеризуються встановленими показниками.

За правилами пунктів 14, 15 Правил надання послуг здійснюється у разі: 1) укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених НКРЗІ; 2) їх оплати споживачем.

Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до Закону України "Про телебачення і радіомовлення" та інших нормативно-правових актів.

До укладення договору та під час надання послуг оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно надавати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема: 1) найменування, державну реєстрацію, місцезнаходження оператора, провайдера, режим роботи його сервісних служб та пунктів продажу послуг; 2) включення оператора, провайдера до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій; 3) номер та строк дії ліцензії у випадках, встановлених Законом України "Про радіочастотний ресурс України"; 4) перелік послуг, що пропонуються оператором, провайдером; 5) умови надання послуг, у тому числі умови публічного договору (в разі їх визначення); 6) порядок зміни умов надання, скорочення переліку послуг та припинення їх надання; 7) встановлені відповідно до законодавства значення показників якості послуг, що надаються оператором, провайдером; 8) тарифи, тарифні плани на послуги із зазначенням мінімального строку їх дії, пільги з надання та оплати послуг; 9) умови і порядок оплати послуг; 9-1) умови виконання благодійного телекомунікаційного повідомлення, що визначаються на підставі відповідного договору приєднання, із зазначенням телефонного номера, виділеного для збору коштів на цілі благодійної діяльності; 10) загальні вимоги щодо підключення та використання кінцевого обладнання абонента, а також на запит споживача - вимоги щодо підключення та використання певного кінцевого обладнання в телекомунікаційній мережі оператора; 11) порядок (правила) користування кінцевим обладнанням та відповідальність за його порушення (у разі надання послуг у пунктах колективного користування та за допомогою таксофонів); 12) напрямки, за якими встановлено автоматичний міжміський та міжнародний телефонний зв`язок, коди населених пунктів (у разі надання послуг міжміського та міжнародного телефонного зв`язку); 13) територію покриття телекомунікаційною мережею оператора, в тому числі на вимогу споживача із зазначенням населених пунктів; 14) перелік країн, з якими організований міжнародний телефонний зв`язок та в яких надається роумінг; 15) номери телефонів, адреси веб-сайтів сервісних служб оператора, провайдера; 16) ці Правила; 17) порядок розгляду звернень споживачів.

Зазначена інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, інформаційно-довідкових, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства.

Така інформація додатково може доводитися до відома споживачів через засоби масової інформації, в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

Відповідно до пункту 49 Правил оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно доводити до відома абонента вичерпну інформацію про надання та отримання замовлених ним послуг, зокрема про: 1) зміну умов надання послуг; 2) зміну тарифів, тарифних планів на послуги (пакети послуг), що надаються споживачеві, відповідно до пункту 59 цих Правил; 3) скорочення переліку послуг (крім випадків виникнення стихійного лиха, надзвичайної ситуації, введення надзвичайного чи воєнного стану, пошкодження телекомунікаційних мереж) із зазначенням підстав для такого скорочення, строків та/або умов поновлення надання послуг; 4) припинення надання послуг із зазначенням відповідних підстав; 5) припинення діяльності з надання послуг; 6) заміну абонентського номера відповідно до пунктів 25 і 112 цих Правил; 7) інші відомості відповідно до законодавства та умов договору.

У випадках, передбачених підпунктами 1 і 2 цього пункту, у спосіб, визначений договором, абонентові надсилається повідомлення, в якому зазначається інформація про зміни, дату і строк їх запровадження з посиланням на веб-сайт та/або номер телефону чи інше доступне споживачеві джерело інформації. При цьому оператор, провайдер телекомунікації повинен запропонувати споживачеві безоплатно обрати будь-який інший доступний для підключення тарифний план на момент запровадження зазначених змін, а у разі відмови абонента від отримання послуг за зміненим тарифом - достроково розірвати договір.

Зазначені вимоги не поширюються на послуги, що надаються за допомогою таксофонів.

Вирішуючи спір по суті судом першої інстанції встановлено, що Умови користування Vodafone розміщено на веб-сайті https://www.vodafone.ua/terms-of-use (далі - Умови користування).

Між тим, як вбачається з матеріалів справи до позовної заяви позивачем долучено копію довідника послуг для клієнтів Vodafone, у відповідності до якого перед початком користування послугами Vodafone Україна пропонується ознайомитись з тарифами Vodafone Україна та Умовами користування мережами мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ Україна", які доступні на сайті www.vodafone.ua.

Згідно із пунктом 2.8 Умов користування за умови відсутності письмового Договору з Абонентами, укладений в усній формі Публічний договір складається з цих Умов користування, умов тарифів, Тарифних планів, Довідника до Стартового пакету, інших умов надання/отримання електронних комунікаційних послуг і набуває чинності за умови, якщо Абонент висловив свою безсумнівну та добровільну згоду на його укладення, що полягає в активації обраного Абонентом Стартового пакета.

Відповідно до пунктів 2.9-2.10 Умов користування абонент, який отримує послугу без укладання Договору/Угоди в письмовій формі, може ідентифікуватися в Оператора, надавши йому персональні дані згідно із законодавством.

Для активації Стартового пакету Абоненту необхідно розпакувати Стартовий пакет, вилучити СІМ-картку, вставити в кінцеве (термінальне) обладнання. Активація Стартового пакета означає згоду Абонента з Умовами користування та умовами обраного ним тарифу/Тарифного плану, що розміщені на веб-сайті, в інших відкритих та доступних інформаційних матеріалах Оператора.

Укладаючи Договір/Угоду, Абонент автоматично погоджується з повним та безумовним прийняттям положень Договору/Угоди до нього та Умов користування, затверджених Оператором та оприлюднених на офіційному веб-сайті Оператора (п. 2.12 Умов користування).

Будь-яке істотне порушення умов Договору/Угоди/Публічного договору чи параметрів якості послуг, що надаються на його підставі, є підставою для застосування Абонентом засобів правового захисту відповідно до законодавства, включаючи право на безкоштовне та дострокове розірвання договору (2.18 Умов користування).

У Мережі Оператора Абонентам можуть надаватися послуги третьої особи (Контент-провайдера) та Додаткові послуги Оператора (п. 8.1 Умов користування).

Замовленням будь-якої Додаткової послуги, зокрема Контент-послуги, Абонент надає згоду на отримання відповідних послуг (п. 8.2 Умов користування).

Також Умови користування містять в собі розділу щодо скорочення переліку електронний комунікаційних послуг, відповідальність, порядок припинення дії договору/угоди/публічного договору, зміна постачальника електронних послуг та надання послуг та надання послуг перенесення номерів тощо.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів звертає увагу, що на веб-сайті www.vodafone.ua розміщено повну інформацію у відповідності до пунктів 15, 49 Правил.

Крім того, з акту перевірки не вбачається, що Головним управлінням здійснювалась оцінка безпосередньо інформації розміщеної на веб-сайті www.vodafone.ua.

У той же час, за правилами абзацу 2 пункту 15 Правил відповідна інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, інформаційно-довідкових, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства.

Тобто, розміщення інформації про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, в контексті Правил дозволено здійснювати на веб-сайті відповідного оператора, з яким, у свою чергу, зобов`язаний споживач ознайомитися перед початком користування послугами.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в ході розгляду справи не підтверджено порушення позивачем положень пунктів 15, 49 Правил, що, у свою чергу, вказує на протиправність прийнятого Головним управлінням припису.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Файдюк В.В.