Справа № 420/4654/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4654/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 07 березня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», в якій позивач просить суд:

1. Визнати бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 19.04.2019 р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, протиправною;

2.Зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.04.2019 із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він з 1988 року по 2019 рік проходив дійсну військову службу у Збройних Силах України. За період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, під час проходження служби індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалася та не виплачувалася. В зазначений період часу позивач проходив службу на посаді начальника науково - дослідного управління (проблем гідроакустики та глибоководних робіт) Науково - дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум». В квітні 2019 року позивача було звільнено зі служби у запас за станом здоров`я. Під час проведення розрахунків з позивачем, відповідачем так і не було виплачено заборгованість по індексації. Після того, як позивач дізнався про невиплату індексації, він звернувся до суду та рішення суду від 22.12.2022 по справі №420/15264/22 було зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі, з урахуванням раніше визначених сум, індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації - січень 2008 року. В разі проведення виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, з врахуванням базового місяця січень 2008 року, розмір підвищення грошового доходу з 01.03.2018 не перевищить суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, і тому позивач має право на отримання індексації в розмірі різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Враховуючи те, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року постанови № 704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення мого доходу (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків. Відповідач зобов`язаний був з березня 2018 року виплачувати фіксовану суму індексації грошового забезпечення, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить фіксовану суму індексації.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 13.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано від Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» наступні докази:

1. довідку про розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 по 19.04.2019 із зазначенням застосованого базового місяця;

2. довідку про розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у лютому 2018 року, нараховану та виплачену на виконання рішення суду від 22.12.2022 по справі № 420/15264/22;

3. довідку про розмір підвищення грошового доходу ОСОБА_1 , що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів та з врахуванням всіх складових грошового забезпечення, які не мають разовий характер у період з 01.01.2018 по 19.04.2019.

06 червня 2023 до суду надійшов відзив (вх..№ЕС/3105/23) Інституту з проханням відмовити у задоволенні позову. Підставою для звернення із цим позовом, як зазначає відповідач, стало прийняте Одеським окружним адміністративним судом рішення від 22.12.2022 по справі № 420/15264/22, яким зобов`язано Інститут нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січня 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум. Позивач зазначає, що у разі проведення виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січня 2008 року, розмір підвищення грошового доходу з 01.03.2018 не перевищить суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то позивач має право га отримання індексації в розмірі різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Рішення по справі № 420/15264/22 Інститутом ще не виконувалось, а тому посилання позивача на виконання зазначеного рішення суду як на підставу позову є необґрунтованим та передчасним. Рішення по справі № 420/15264/22 залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023, наразі Інститутом готується касаційна скарга на зазначені рішення суду.

Ухвалою суду 12.05.2023 клопотання Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (вх..№ЕС/3105/23 від 06.04.2023) про залишення позовної заяви без розгляду було задоволено частково. Позовну заяву ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Ухвалою суду від 22.05.2023 заяву (вх..№ЕС/4754/23 від 16.05.2023) представника позивача - Ткаченко В.В., про усунення недоліків задоволено, визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до суду та поновлено строк на звернення до суду з даним позовом. Продовжено розгляд справи №420/4654/23.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військово-Морських Силах Збройних Силах України та згідно з витягу з наказу (по особовому складу) від 03.04.2019 року № 84 відповідно до п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» капітана 2 рангу ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, колишнього начальника науково-дослідного управління науково дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б», за станом здоров`я.

Відповідно до витягу із наказу начальника Інституту ВМС НУ ОМА (по стройовій частині) від 19.04.2019 року № 84, капітана 2 рангу ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командувача ВМС ЗС України, колишнього начальника науково-дослідного управління Науково-дослідного центру ЗС України звільненого у запас, з правом носіння одягу, вважати таким, що 19.04.2019 року справи та посаду начальника здав і направити для зарахування на військовий облік до Приморського РТЦК та СП м. Одеса.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі №420/25357/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року включно. Зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року включно.

На виконання вказаного рішення суду №420/25357/21 відповідачем було сплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 134,47 грн виходячи з базового місяця - березень 2018 року.

В подальшому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 по справі №420/15264/22 було задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано Інститут Військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі, з урахуванням раніше визначених сум, індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 рік, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації - січень 2008 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 апеляційну скаргу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року залишено без змін.

В поданому 06.04.2023 до суду відзиві представник відповідача - Пугач В.В., зазначив, що рішення суду по справі №420/15264/22 Інститутом ще не виконувалось та ним готується касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції.

Позивач зазначає, що у разі проведення виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року, розмір підвищення грошового доходу з 01.03.2018 не перевищить суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, і тому він має право на отримання індексації в розмірі різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Суд акцентує увагу на тому, що позивач допускає факт того, що розмір підвищення грошового доходу з 01.03.2018 не перевищить суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу після проведення виплати йому грошової індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Індексація грошового забезпечення здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

По суті індексація являється складовою грошового забезпечення (заробітної плати) в частині додаткового грошового забезпечення та являється однією з основних державних гарантій щодо оплати праці працівників в тому числі військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06 червня 2018 року справа № 695/984/16-ц (провадження №61 - 12183св 18) та 03 квітня 2019 року справа №638/9697/17 (провадження №К/9901/30616/18).

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (в редакції до 01.01.2016 року в розмірі 101 відсоток). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Відповідно до статті 6 Закону №1282-ХІІ грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджено «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою (далі - Порядок №1078). Цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників (п. 1 Порядку №1078).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. До 01.01.2016 року поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсоток (внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року №77).

Абзацом 1 пункту 5 Порядку №1078 (редакції від 15.12.2015 року, вступив в дію з 01 грудня 2015 року) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Згідно абз. 2 пункту 5 Порядку №1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених тарифних ставок.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 5 Порядку №1078, - місяць за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення є місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) (далі - базовий місяць).

Згідно пункту 10-2 Порядку №1078, дане стосується як і для новоприйнятих так і для переведених військовослужбовців (працівників) на інші посади.

При цьому, питання виплати суми індексації у місяці підвищення посадових окладів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Суд зазначає, що 01 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Порядок №704), якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 5 Порядку №1078 значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з наступного місяця.

Абзацом 4 пункту 5 Порядку №1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абзацом 5 пункту 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Згідно абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної (згідно абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку №1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації зазначеного у пункті 1-1 Порядку №1078 (103 відсотка).

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові:

- розмір підвищення грошового доходу особи, що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду;

- суму індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду (березень 2018 року); і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів.

Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується.

Якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078 (103 відсотка).

Зазначена норма свідчить про те, що у випадку позивача якщо розмір підвищення його грошового доходу в березні 2018 року не перевищив суму індексації, що мала скластися в цьому місяці, то визначена сума індексації (як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу), має продовжуватися йому виплачуватися до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців або до дати звільнення його зі служби, якою за обставинами даної справи є 19.04.2019.

Підсумовуючи, вірне вирішення спірних правовідносин вимагає встановити співвідношення розміру підвищення грошового доходу позивача в березні 2018 року (всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру) та суму індексації, що мала скластися в цьому місяці.

Відповідно до п. 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Щодо суми індексації, яка мала скластися в березні 2018 року, то з врахуванням цифрових значень наданих позивачем у розрахунку індексації, врахування в якості базового місяця січня 2008 року, приписів п. 4, 5 Порядку №1078, даних Мінстатистики щодо індексів споживчих цін її розмір мав складати 4463,15 грн (1762,00 грн * 253,3%).

Відповідно до п. 164.1.2, 164.2, 164.2.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Додатково слід зазначити, що згідно п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міноборони України №260 від 11.06.2008 (чинної станом на березень 2018 року) грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Для визначення розміру підвищення грошового доходу згідно абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078 враховуються всі складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру.

Отже, з матеріалів справи не можливо встановити чи перевищив розмір підвищення грошового доходу розмір індексації, який мав бути виплачений позивачу в березні 2018 року (4463,15 грн), оскільки на даному етапі у суду відсутні відомості щодо розміру підвищеного доходу позивача, який розраховується виходячи з розмірів грошового забезпечення військовослужбовця за лютий та березень 2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наголошення відповідача про передчасність позовних вимог ОСОБА_1 , є обґрунтованими.

Так, сам позивач в своєму позові вказує про ймовірну наявність в нього права на отримання індексації в розмірі різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу в разі проведення відповідачем виплати індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018 з базовим місяцем - січень 2008 (а.с.3).

Таким чином спір з цього приводу між сторонами ще не виник.

Враховуючи те, що спір з приводу не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.04.2019 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, ще не виник, суд дійшов висновку про відсутність фактичних підстав для застосування судового захисту ОСОБА_1 на цьому етапі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18- рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

З урахуванням наведеного надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з`ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи пред`явлено позов.

Доцільно зауважити, що адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Неможливо зобов`язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії чи утриматись від вчинення певних дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому».

За відсутності ж спору відсутні й підстави для судового реагування, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, захисту адміністративним судом підлягають лише порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, суд доходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є передчасними, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2021 року по справі №580/1285/20.

Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений у подальшому звернутись до суду із захистом своїх прав зі спірного питання у випадку їх порушення.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.