Справа № 339/93/23
Суддя: Скригун В. В.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №339/93/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Скригун В.В.

при секретарі Ганчар Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старшого інспектора капітана поліції 3 батальону 3 роти Хмеляр Романа Григоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13 березня 2023 року серії ЕАС № 6675764 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративногоправопорушення.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що він 13 березня 2023 року близько 23:40 год., керуючи власним транспортним засобом Opel Movano д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Зелена в населеному пункті м.Львів був зупинений працівниками поліції без будь-яких підстав. Працівники поліції представилась і повідомили, що він порушив правила дорожнього руху п 8.4.б ПДР України, а саме те, що він не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. (проїзд без зупинки заборонено) тобто здійснював рух без зупинки.

На його пояснення, що він зупинив автомобіль перед вказаним знаком, так як розмітка 1.12 (стоп-лінія), на вказаній ділянці дороги відсутня, що могла б підтвердити відеозйомка з патрульного автомобіля якщо б вона здійснювалась, так як вночі при зупинці автомобіля при включених фарах, при натисканні на гальма в автомобілі загораються задні світлові сигнали гальмування. Однак будь-які докази вчиненого ним порушення працівники поліції надати відмовились, посилаючись на зайнятість. Працівники поліції роз`яснили йому, що він має право оскаржити складену ними постанову в суді та судовий збір при цьому буде сплачений ним більший, як штраф.

Незважаючи на його заперечення, працівник поліції склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 гривень. Вважає винесену постанову працівниками поліції незаконною, оскільки жодних доказів про вчинення ним вказаного правопорушення працівниками поліції не надано.

17 березня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

11 квітня 2023 року ухвалою суду запропоновано Управлінню патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції в строк до 28 квітня 2023 року надати матеріали адміністративної справи, на підставі яких винесено постанову серія ЕАС № 6675764 від 13 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Будь-які інші процесуальні дії судом не здійснювалися.

22 травня 2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю.

В обґрунтування відзиву вказав, що 13 березня 2023 року близько 23:38 год. у м.Львові, вул.Зелена, 235 позивач керував транспортним засобом Opel Movano д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Зелена та не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2., чим порушив п.8.4б ПДР України. Ознайомившись із змістом адміністративного позову встановлено, що позивач не погоджується із винесеною відносно нього постановою, вважає, що вона є не обґрунтованою і просить її скасувати.

Представник відповідача з позовними вимогами не погоджуються, а твердження позивача вважають спрямованими на уникнення адміністративної відповідальності.

П.11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР України, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови.

Твердження позивача про те, що він не порушував вимоги п.8.4б ПДР України не відповідає дійсності, воно спрямоване на уникнення настання для нього негативних наслідків, зокрема у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. За результатом розгляду справи інспектором встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, тому була винесена постанова. При винесенні постанови інспектор керувався положеннями ПДР України та КУпАП. Крім того зазначив, що згідно з Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом №1026 Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 встановлює строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів - 30 діб. Матеріали позовної заяви та ухвала про відкриття провадження надійшли на адресу управління 28 квітня 2023 року. Виходячи з цього відеозапис не є збереженим, управлінню не були відомі наміри позивача скасовувати постанову та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня. Зазначає, що інспектор управління який виніс постанову стосовно позивача, мав всі законні підстави для винесення оскаржуваної постанови.

Також на вимогу суду відповідачем не було надано матеріали адміністративної справи, на підставі яких винесено оскаржувану постанову. З урахуванням зазначеного і положень ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, поданих стороною позивача.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, заявлені в позові вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та за наявними доказами у матеріалах справи. У задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Такі заяви не суперечать вимогам ст.194 КАС України, за якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, подавши відзив на позов, в судові засідання не з`явився повторно, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку.

Як зазначено в ч.3 ст. 268 КАСУ, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 5 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 13 березня 2023 року старшим інспектором УПП у Львівській області, капітаном поліції Хмеляр Р.Г. стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАС № 6675764 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови позивач ОСОБА_1 13 березня 2023 року о 23:38 год. по вул. Зелена м.Львів Львівської області керував транспортним засобом Opel Movano д.н.з. НОМЕР_2 , не виконавши вимогу дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено), здійснив рух без зупинки, чим порушив п.8.4.б ПДР України.

Вказаною постановою позивач визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КупАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стосовно доводів позивача про скасування постанови з підстав відсутності факту та доказів вчинення ним правопорушення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ст. 14 ЗУ "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4 ПДР України передбачені дорожні знаки.

Відповідно до п.8.4б ПДР України - Знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Відповідно до статті 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що правовою підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 122 КУпАП - порушення вимог дорожніх знаків, а саме дорожнього знаку п.8.4 б ПДР України «Порушення вимог знаків пріоритету».

В силу п. 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею статті 251 КупАП, визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем не надано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також слід вказати про те, що графа 7 спірної постанови «До постанови додаються» не містить жодних записів, тобто оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП не містить інформації про належну фіксацію правопорушення.

Суд звертає увагу, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху, працівниками органу Національної поліції може бути підставою притягнення до адміністративної відповідальності лише у тому випадку, коли обставини, встановлені під час такого спостереження зафіксовані у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17).

Як вбачається зі змісту відзиву, відповідач зазначає, що що згідно з Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом №1026 Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 встановлює строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів - 30 діб. Відеозапис на якому відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не є збереженим. Разом з цим, доказів знищення відповідачем вказаного відеозапису, матеріали справи не містить.

Отже, відповідачем жодним чином не спростовано доводів позивача щодо того, що у вказаний в постанові час та у вказаному місці він виконав вимоги дорожнього знаку «СТОП».

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак відповідачем, в порушення вимог статті 77 КАС України, не підтверджено факту невиконання позивачем вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що виключає підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з тим, що оскаржену постанову винесено з порушенням вимог закону, безпідставним притягненням позивача до адміністративної відповідальності порушено його права, постанова є протиправною, тому підлягає скасуванню.

Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити, оскільки немає доказів події адміністративного правопорушення, а відсутність події адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1,7 ст.139 КАС України, встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з задоволенням позову ОСОБА_1 , необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9, 77, 132, 139, 205, 242-244, 246, 250, 255, 286, 292- 293, 295, 297 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старшого інспектора капітана поліції 3 батальону 3 роти Хмеляр Романа Григоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволити.

Скасувати постанову ЕАС № 6675764 від 13 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафув сумі 340,00 гривень, а провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Болехівським МВ УМВС в Івано-Франківській області, 22 листопада 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження вул. Перфецького, 19 м.Львів Львівської області, .

Старший інспектор капітан поліції 3 батальону 3 роти Хмеляр Роман Григоровича місце роботи: вул. Перфецького, 19 м.Львів Львівської області.

Суддя Скригун В. В.