Справа № 953/2088/23
Суддя: Демченко С. В.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2088/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Демченко С.В.,

секретар судового засідання - Кошова О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - інспектор взводу 2 роти 6 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Погорєлов Дмитро Сергійович;

відповідач - Департамент патрульної поліції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 6 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Погорєлова Дмитра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

УСТАНОВИВ:

23 березня 2023 року ОСОБА_1 засобами «Електронний суд» звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до інспектора взводу 2 роти 6 батальйону УПП в Харківській області ДПП Погорєлова Д. С., ДПП, в якій просив скасувати постанову серії ДПО 18 № 665225 від 14 березня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 березня 2023 року інспектор взводу 2 роти 6 батальйону УПП в Харківській області ДПП Погорєлов Д. С. склав щодо нього постановупро притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що він 14 березня 2023 року, керуючи транспортним засобом Jeep Compass, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Громадянська, 5 у м. Харкові, здійснив проїзд на знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив вимоги ПДР України. Вважає вказану постанову незаконною. Так інспектор під час винесення оскаржуваної постанови скористався тим, що він не володіє українською мовою та провів розгляд справи на місці, при цьому не ознайомив його з доказами, а лише повідомив про те, що він порушив правила дорожнього руху, оскільки проїхав на заборонений знак, при цьому не показав, де розташований вказаний знак. Зазначив, що після того як надав інспектору своє посвідчення водія, він підійшов до нього та попросив надати йому можливість написати клопотання щодо перенесення розгляду справи, щоб ознайомитися з доказами та скористатися юридичною допомогою, але отримав відповідь про те, що справа вже розглянута та під час розгляду справи йому були роз`яснені права.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року адміністративну позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 березня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2023 року заяву представника Департаменту патрульної поліції Андерсон Анни-Елізабет Сергіївни про залучення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості співвідповідача задоволено та залучено до участі у справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

17 травня 2023 року на адресу суду від представника відповідача ДПП Андерсон А.Е.С. надійшов відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскількизі змісту долученого відповідачем до матеріалів справи відеозапису вбачається, що позивач знаходиться у транспортному засобі Jeep Compass на місці водія, а інспектор поліції знаходиться поряд з водійськими дверима зазначеного транспортного засобу та повідомляє позивачу причину його зупинки. З відеозапису вбачається, що позивач повідомив інспектору про те, що на паркінгу не було достатньо місця для розвороту, тому він не виконав вимоги дорожнього знаку знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», проте такі підстави не можуть слугувати обставиною для звільнення від адміністративної відповідальності, у розумінні ст. 18 КУпАП.Інспектор ознайомив позивача з правами відповідно до вимог ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та пересвідчився у тому, що позивачу зрозумілі його права. На запитання відповідача про те, чи бажає позивач скористатися своїми правами, він отримав відмову. Інспектор повідомив позивачу, яка справа розглядається, назву статті та санкцію правопорушення, суму стягнення, строки сплати штрафу та порядок оскарження постанови. За вказаних обставин та з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, на переконання сторони відповідача, інспектор під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі та відповідно до вимог діючого законодавства. До відзиву відповідач надав диск з відеозаписом та фото місця розташування дорожніх знаків.

Разом з відзивом представник відповідача подав заяву про поновлення процесуального строку на подання відзиву, мотивуючи її тим, що строк подання відзиву був пропущений з поважних причин з метою направлення запитів для отримання доказів на підтвердження законності складення оскаржуваної постанови.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Окрім того, просив суд відмовити у долученні відзиву до матеріалів справи з огляду на те, що у відзиві зазначений номерний знак транспортного засобу, до якого він не має жодного відношення.

Відповідач інспектор взводу 2 роти 6 батальйону УПП в Харківській області ДПП Погорєлов Д. С. у судове засідання не з`явився про час дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Представник відповідача ДПП у судове засідання не з`явився про час дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 14 березня 2023 року інспектор взводу 2 роти 6 батальйону УПП в Харківській області ДПП Погорєлов Д. С. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № 665225 від 14 березня 2023 року, на підставі якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 340 грн.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № 665225 від 14 березня 2023 року вбачається, що 14 березня 2023 року о 19 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Jeep Compass, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Громадянська, 5 у м. Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», та здійснив рух в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив п. 8.4 ПДР України.

Так, у п. 8 вищевказаної постанови зазначається, що до постанови додається відео з бодікамери 472939.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху - частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № 665225 від 14 березня 2023 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Пункт 8.4. ПДР встановлює, що заборонні дорожні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» ПДР є заборонним знаком.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач стверджує про те, що він не порушував вимог п. 8.4 ПДР та не здійснював рух на заборонний дорожній знак 3.2 ПДР України «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

Обґрунтовуючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач надав відзив із заявою про поновлення строку для його подання, до якого долучив в якості доказу диск з відеозаписами подій, що відбулися 14 березня 2023 року, а також фото щодо місця розташування дорожніх знаків.

Позивач у своїй письмовій заяві просив суд відмовити у долученні відзиву до матеріалів справи, оскільки у ньому відповідач зазначає державний номерний знак транспортного засобу Jeep Compass - НОМЕР_2 , тоді як його транспортний засіб Jeep Compass має державний номерний знак - НОМЕР_1 .

Суд, вивчивши заяву про поновлення строку на подання відзиву, визнає причини, вказані представником позивача, з яких був пропущений строк на подання відзиву -направлення відповідних запитів для зібрання доказів щодо законності постанови про адміністративне правопорушення, поважними та вважає необхідним поновити представнику відповідача строк для подання відзиву, тому приймає його до розгляду. При цьому суд не приймає до уваги заяву позивача щодо відмови у прийнятті відзиву, оскільки вважає неправильність, допущену відповідачем у написанні однієї букви у державному номерному знаку технічною опискою.

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач надав в диск з відеозаписом, а також фото щодо місця розташування дорожніх знаків.

Дослідивши диск з відеозаписом, суд встановив, що на ньому не зафіксований факт того, як 14 березня 2023 року о 19 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом за адресою: м. Харків, вул. Громадянська, 5, здійснив рух в зоні дії дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 ПДР України, оскільки відеозапис розпочинається з моменту, коли вже автомобіль позивача стоїть на місці, а працівник поліції проводить розгляд справи.

Суд також не вважає належними доказами надані відповідачем фото щодо місця розташування дорожніх знаків, оскільки на цих зображеннях відсутні дані, де та коли вони зроблені.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд встановив, що відповідач у порушення вимог статті 77 КАС України не підтвердив факт невиконання позивачем вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не довів поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що виключає підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, позивач,не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, стверджує про те, що відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки не відклав за його клопотанням розгляд справи з метою ознайомитися з доказами по справі та отримати правову допомогу.

Суд зазначає, що у посадових осіб суб`єктів владних повноважень, у тому числі і у працівників органів і підрозділів Національної поліції, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, є обов`язок - забезпечити особам, які притягуються до адміністративної відповідальності можливість користування правами, закріпленими у ст. 268 КУпАП.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ст. 59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки зумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, у випадку їх роз`яснення до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим з дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що інспектор взводу 2 роти 6 батальйону УПП в Харківській області ДПП Погорєлов Д. С. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ознайомив позивача з його правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, запитав, чи зрозумілі права, отримав від позивача позитивну відповідь, а також запитав у позивача, чи бажає він скористатися своїми правами, від позивача не надійшло жодних клопотань. Після чого, відповідач повідомив позивачу про те, що стосовно нього буде винесена постанова за ч. 1 ст. 122 КУпАП, вказав про розмір накладеного на позивача стягнення у виді штрафу, у зв`язку з винесення відповідної постанови, строк оплати штрафу та порядок оскарження винесеної постанови. Потім відповідач відійшов від автомобіля позивача для складання оскаржуваної постанови.

З дослідженого відеозапису слідує, що через дві хвилини після того, як відповідач пішов складати оскаржувану постанову, до нього підійшов позивач та заявив усне клопотання про ознайомлення з доказами по справі та про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю скористатися правовою допомогою, на що відповідач йому повідомив, що справа вже розглянута та йому були роз`ясненні його права, якими останній не скористався.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку відповідач по справі не порушив право позивача на отримання правової допомоги, оскільки роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП України.

Суд акцентує увагу також на тому, що зі змісту відеозапису вбачається, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не повідомляв інспектору про те, що він не володіє українською мовою та не розуміє того, що йому повідомляв інспектор, а навпаки, як вбачається з відеозапису, позивач вів діалог з інспектором, ставив запитання, а також надавав відповіді на запитання інспектора.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що твердження позивача про порушення інспектором під час розгляду справи вимог ст. 268 КУпАП неспроможними, та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відомостями, що містяться на відеозаписі.

Разом з тим аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності, та мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення для притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури, відповідач не надав.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані. У даному випадку у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № 665225 від 14 березня 2023 року, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі 340 грн на ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 6 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Погорєлова Дмитра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № 665225 від 14 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривен, провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор взводу 2 роти 6 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Погорєлов Дмитро Сергійович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 315А.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 18 травня 2023 року.

Суддя С.В. Демченко