Справа № 440/6236/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 травня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/6236/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Довгопол М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити з 15.08.2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Частиною 1 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктами 4 та 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Із змісту позовної заяви слідує, що позивач оскаржує протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії, однак, до позовної заяви додано лише лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22.07.2022 №1600-0207-8/36688, яким повідомлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за віком за №76 від 22.07.2022.

Доказів відмови позивачу в призначенні пенсії за віком саме Головним управлінням у Львівській області до позовної заяви, зокрема, рішення від 23.08.2022 № 76, на яке посилається позивач у позовній заяві, не додано.

Крім того, частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем заявлено позовну вимогу про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, яка обґрунтована тим, що ГУ ПФУ Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком №76 від 23.08.2022.

Позивач у позовній заяві зазначає, що про рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.08.2022 № 76 було повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.08.2022 № 1600-0207-8/42990.

Отже, про порушення своїх прав щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивач дізнався або принаймні повинен був дізнатися з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.08.2022 № 1600-0207-8/42990 або рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.08.2022 № 76.

Однак, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом через систему "Електронний суд" - 16.05.2023.

Таким чином, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У позовній заяві викладено клопотання про визнання поважними причин пропуску та поновлення позивачу процесуального строку на звернення до суду, яке мотивоване тим, що ним здійснювались спроби досудового врегулювання спору у вигляді збирання та додаткового подання документів до ГУ ПФУ, а також через оголошений в Україні воєнний стан, часті повітряні тривоги.

Проте суд зауважує, що жодних доказів на підтвердження спроб досудового врегулювання спору до позовної заяви не додано. Крім того, тривалий пошук позивачем адвоката та підготовка документів для подання цього позову до суду є виключно суб`єктивними обставинами та залежали від волевиявлення позивача.

Також суд зазначає, що введення воєнного стану в Україні не передбачено як підстава для автоматичного продовження процесуальних строків, натомість є обставиною, яка може бути врахована судом при вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду.

При цьому питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Зазначена позиція викладена в ухвалі Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 127/2897/13-ц.

Позивачем (його представником) не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку та не надано відповідних доказів, а наведені позивачем (його представником) обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Отже, викладені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини не є поважними причинами пропуску строку.

Також за приписами частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Позивачем у позовній заяві викладено одну вимогу немайнового характеру, відтак судовий збір за подання такої позовної заяви підлягає сплаті у розмірі 1073,60 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки 1 % ціни позову менше за вказану ставку).

Позивач разом з позовною заявою надав квитанцію № від 02.04.2023 про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Під час перевірки зарахування судового збору встановлено, що судовий збір, сплачений ОСОБА_1 згідно з даною квитанцією, зарахований як судовий збір, сплачений за подання позовної заяви по справі № 440/3823/23.

18.04.2023 у справі № 440/3823/23 Полтавський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Судовий збір, сплачений за подання позовної заяви в адміністративній справі № 440/3823/23, зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу в порядку, установленому законом, не повертався.

Положеннями частини 5 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таким чином повторно поданий той самий платіжний документ про сплату судового збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Обґрунтовуючи необхідність сплати судового збору на загальних підставах за повторне подання позовної заяви за умови, коли сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із поверненням позовної заяви, але не була повернута, і до повторно поданого позову додавався первісний документ про сплату судового збору, суд вважає за необхідне вказати таке.

Певний час редакція частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору це речення було виключено з цієї норми (пп. 4 п. 4 цього Закону). Станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом стаття 6 Закону встановлює, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таке законодавче визначення передбачає, що позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду (або повернув позовну заяву). Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за Законом України «Про судовий збір» такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду (повернена).

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладено у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18.

Отже, квитанція № від 02.04.2023 про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн не може бути прийнята судом як документ про сплату судового збору за подання саме цієї позовної заяви.

Відтак позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших доказів поважності причин його пропуску;

- документа про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн (за реквізитами для сплати судового збору з 01 січня 2023 року: отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016719; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд), Полтавський окружний адміністративний суд або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору).

Копію ухвали направити особі, яка звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.В. Довгопол