Справа № 808/783/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВІДВОДУ СУДДІ

19 травня 2023 рокуСправа № 808/783/18
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіс центр"

до Державної інспекції архітектури та містобудування України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №808/783/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс центр» (далі - позивач) до Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 02.01.2018 №01.

19.05.2023 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Стрельніковій Н.В.

Як зазначено у вищевказаній заяві, третя особа вважає, що суддя Стрельнікова Н.В. не може розглядати цю справу на підставі п. 4 ч.1 ст. 36 КАС України, бо безпосередньо під час судового засідання та розгляду справи по суті нею були вчинені дії, які викликають обгрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, які полягають у наступному.

Так, ОСОБА_1 у клопотанні зазначає про розгляд справи по суті 17.05.2023 року зі сторонами по справі із неналежним позивачем та вказує, що ще на перше підготовче засідання ним було надано клопотання про закриття справи так як ТОВ "Інтерсервіс центр" не є власником об`єкту, про декларацію на введення в експлуатацію якого йде мова у спірному Наказі відповідача. На тому ж засіданні суддею було сказано, що це питання буде вирішено під час розгляду справи по суті. Але 17.05.2023 почався розгляд справи по суті, а суддею не було встановлено повноваження позивача як власника об`єкту містобудування, позов по якому позивач вимагає задовольнити. Станом на 18.05.2023 року ТОВ "Інтерсервіс центр" вже два роки як не є власником спірного об`єкту. Доказ чого третя особа повторно надає із цією заявою. Довідка з реєстру нерухомості отримана третьою особою 18.05.2023 року. Власниками об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 101, з 08.06.2021 є ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 . Затягування суддею розгляду справи по суті ще на 1 місяць (засідання призначено 15 червня 2023 року) надає фізичну можливість позивачу переоформити знову приміщення на "Інтерсервіс центр" та стати належним позивачем. Третя особа вважає, що такими діями по затягуванню справи, свідомо чи не свідомо, суддя Стрельнікова Н.В. фактично втягується позивачем директором та власником ТОВ «Інтерсервіс центр» Дараганом О.М. та його адвокатом Габуєвим Г. у протиправні дії, які полягають у проведенні позивачем чергової афери по фіктивному продажу-купівлі спірного приміщення через підставних осіб, та поверненні його знову у свою власність після зникнення загрози відповідальності.

Також ОСОБА_1 у клопотанні зазначає про невмотивоване затягування розгляду справи по суті і вказує на те, що вже після початку судового розгляду справи по суті, 17 травня 2023 року, суддею Стрельніковою Н.В. було зроблено перерву, та наступне засідання призначено аж на 15 червня 2023 року. Підставою для такої перерви стало те, що суддя нібито не змогла знайти в матеріалах справи документ, який знаходиться на 123 аркуші справи ще з часів її першого розгляду. Таким документом є Рішення відповідача від 02.01.2018, яке ніколи не оскаржувалось позивачем і не є предметом розгляду справи 808/783/18. Замість того, аби доручити секретарю переглянути справу і знайти документ, який не зрозуміло чому суддя почала розшукувати, обов`язок надання копії цього документу до суду було покладено на третю особу без самостійних вимог, який не є його власником, а має тільки фотокопію з матеріалів первинного розгляду справи. Таким чином, у зв`язку з тим що суддя не належним чином дивилась матеріали справи, що в неї вже більше року, розгляд справи по суті невмотивовано затягнуто ще на місяць. На вимогу судді третя особа вказує у клопотанні, що надає із цією заявою фотокопію аркуша 123 із матеріалів первинного розгляду справи 808/783/18, тобто Рішення №1 від 02.01.2018 головного інспектора Рябухи В.Є., третя особа вважає, що такими діями по затягуванню справи, свідомо чи не свідомо, суддя Стрельнікова Н.В. фактично втягується позивачем директором та власником ТОВ "Інтерсервіс центр" Дараганом О.М. та його адвокатом Габуєвим Г. у протиправні дії, які полягають у проведенні позивачем чергової афери по фіктивному продажу-купівлі спірного приміщення через підставних осіб, та поверненні його знову у свою власність після зникнення загрози відповідальності.

На підставі наведеного третя особа просить відвести суддю Стрельнікову Н.В. від розгляду справи №808/783/18 шляхом самовідводу чи відводу. Терміново призначити нову дату судового засідання на найближчий час.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Стрельнікової Н.В., викладені на її обґрунтування, суд, вважає таку заяву необґрунтованою з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини диференціює чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява № 8692/79), Grieves vs UK (заява № 57067/00)). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява № 7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява № 33958/96) та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення, згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Щодо доводів третьої особи про те, що розгляд справи по суті 17.05.2023 зі сторонами по справі із неналежним позивачем суд зазначає, що ухвалою суду від 30.11.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття справи, повернення справи позивачу, залишення справи без розгляду. В обгрунтування зазначеного клопотання третя особа ОСОБА_1 зокрема зазначав, що 08.06.2021 позивачем було продане приміщення підвалу 9 по АДРЕСА_1 , скасування декларації про введення якого в експлуатацію є предметом розгляду у справі, отже на думку третьої особи ТОВ "Інтерсервіс центр" не є належним позивачем по справі, оскільки з 08.06.2021 не має жодного відношення до спірного об`єкту містобудування, отже спірний наказ не стосується його інтересів. З цього приводу зокрема судом в ухвалі було зазначено: «Натомість, посилання заявника не те, що оспорюваний Наказ відповідача №1 від 03.01.2018 не впливає на права та інтереси позивача, не є підставою, визначеною ст.ст. 238 та 240 КАС України для закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду. Вказані обставини, у разі їх обгрунтованості, можуть бути підставою для відмови у позові.» Зазначена ухвала суду набрала законної сили та не була оскаржена третьою особою.

Щодо доводів третьої особи про невмотивоване затягування розгляду справи по суті, суд зазначає, що у судовому засіданні 17.05.2023 суд розпочав розгляд справи по суті та заслухав вступні слова учасників. У судовому засіданні судом було оголошено перерву до 15.06.2023 у зв`язку з витребуванням доказів. Так, у постанові Верховного Суду по справі №808/783/18 від 14.07.2021 було зокрема зазначено, що «також судами не з`ясовано чи скасовано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція нежилого приміщення під кафе» №ЗП 97, яка зареєстрована відповідачем 30.12.2016р., та які наслідки її скасування. На питання суду представник відповідача суду пояснила, що такими доказами можуть бути зокрема відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо статусу відповідної декларації, які представник відповідача має можливість надати суду. Крім того, у судовому засіданні представник позивача задав представнику відповідача питання щодо наявності рішення головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами №01 від 02.01.2018 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, на яке є посилання у спірному наказі та на підставі якого в тому числі був прийнятий спірний наказ, при цьому представник позивача наполягав що такого рішення не існує. Представник відповідача не могла однозначно відповісти на це питання, натомість третя особа ОСОБА_1 зазначив, що таке рішення надавалось ще під час першого судового розгляду до матеріалів справи і у нього наявна його копія, також третя особа зазначив, що може за потреби надати копію цього рішення суду. Враховуючи що третя особа ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з метою надання йому можливості надати суду копію відповідного рішення та у зв`язку з витребування судом у відповідача відомостей з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва судом було оголошено перерву у судовому засіданні у межах строків розгляду справи, встановлених частиною другою статті 193 КАС України. При цьому перед оголошенням перерви суд запитав учасників справи, чи не мають вони заперечень оголосити перерву у судовому засіданні у зв`язку з вищенаведеними обставинами, на що всі учасники у тому числі і третя особа відповіли що не заперечують.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, суд зазначає, що незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям (рішенням) суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006 р.) Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що стосовно об`єктивного критерію слід визначитися чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні питання того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя був небезсторонній вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Доказів існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, третьою особою не надано. Побоювання третьої особи, що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивною обґрунтованою обставиною, позаяк по своїй суті вони є сугубо гіпотетичними і не підтверджуються такими фактами, які могли б викликати сумніви щодо неупередженості судді.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною четвертою статті 40 КАС України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вважає заяву третьої особи про відвід судді необґрунтованою з підстав, зазначених вище, а тому, у відповідності до частини четвертої статті 40 КАС України, вважає за необхідне передати заяву для вирішення питання про відвід судді на автоматичний розподіл для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Керуючись ст.ст. 36, 40 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Вважати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікової Н.В.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Стрельнікової Н.В. для вирішення питання про відвід на автоматичний розподіл для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя Н.В. Стрельнікова