Справа № 369/8256/22
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8256/22
Провадження № 2-а/369/60/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

при секретарі Миголь А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у місті Києві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в селі Чайки управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 02.09.2022 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення.

Свої вимоги мотивував тим, що 24 серпня 2022 року поліцейським інспектором БПП в с. Чайки УПП в Київській обл. молодшим лейтенантом поліції Гоібов Расім Мехманович стосовно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАВ № 269136 (далі-Постанова). Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП України. Як зазначено в постанові, 24.08.2022 року в невідомий час в Київській обл. П. Борщагівці на вул. Садовій, ОСОБА_1 керував автомобілем без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування, чим порушив п. 2.1а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП України. ОСОБА_1 поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 20 400 грн.

Постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного:

Постанова не відповідає вимогам, визначеними ст. 283 КУпАП. Зазначає, що 04.08.2022 року приблизно о 12 год. ОСОБА_1 перебував біля свого припаркованого автомобіля в с. П. Борщагівка. В цей час до нього підійшли працівники поліції та почали перевірку документів. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що не керує автомобілем і не збирається цього робити, а тому не може бути притягнутий до відповідальності за порушення ПДР. Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 , працівники поліції абсолютно безпідставно склали постанову за ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Вказує, що посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. Однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів, а саме: постанови про позбавлення права керування ОСОБА_1 транспортними засобами, яка набрала законної сили. Крім того, матеріали справи не містять пояснень свідків та/або відео, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Тому Позивач вказує, що зазначена вище постанова є незаконною, необґрунтованою, недоведеною та винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ним Правил дорожнього руху, тому підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, просив суд: скасувати постанову БАВ № 269136 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі; провадження по адміністративній справі закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. 261 КАС України відповідачеві було встановлено строк на подачу відзиву та пояснень на позовну заяву з дня отримання ухвали суду.

Копію Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.09.2022 року та примірники позовної заяви надіслані на адресу відповідача.

Згідно з ст. ст.159,162 КАС України відповідач скористався своїм правом та 02.01.2023 року на адресу суду від представника БПП у с. Чайки УПП у Київській області Поліщука М.В. надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, у якому він просив поновити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву та відмовити у задоволенні позову позивача у повному обсязі. В обґрунтовування своїх вимог посилається на те, що твердження Позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до Постанови, 24.08.2022 року, ОСОБА_1 , керував автомобілем Lexus ЕС 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Садовій у с. Петропавлівській Борщагівці, будучи позбавленим права керування, чим порушив вимоги пункту 2.1. а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР). Внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністратор правопорушення від 07.12.1984 № 8073-Х (далі - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень. Не погоджується з доводами Представник Позивача, що в оскаржуваній Постанові відсутні посилання на докази, які лягли в основу оскаржуваного рішення. Проте представником Позивача не враховано, як вже зазначалось, що в графі 7. «До постанови додаються:» Постанови міститься посилання на даний засіб фото та відео зйомки у вигляді напису «470564, 470347», із зафіксованим фактом вчинення адміністративного правопорушення, що безумовно вказує на необґрунтованість тверджень позовної заяви в цій частині. Вказує, відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фотозйомку або відеозапис зазначаються виключно у постановах, що виносяться у справах про адміністративне правопорушення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомка (відеозапису) та у справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, проте обов`язок щодо внесення таких відомостей до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відсутній, а відтак - наведені твердження Позивача не відповідають чинній нормативно-правовій базі, яка регулює спірні відносини та не повинні враховуватися при розгляді справи по суті та винесенні кінцевого рішення. Не погоджується із твердженням позивача, що він не керував транспортним засобом, а перебував біля нього на час та місце спірної події, оскільки наявні в матеріалах судової справи відеозаписи повністю спростовують такі твердження представника Позивача, оскільки на них зафіксовані рух транспортного засобу із подальшою його зупинкою та встановленням особи водія. Щодо посилання представника Позивача на Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, то зазначає що особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, які передбачені вимогами Інструкції та окремими положеннями КУпАП, зокрема, які були впроваджені саме Законом України від 14.07.2015 № 596-УІІІ, та поширювались на інспектора при винесенні оскаржуваної Постанови та накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу на Позивача, не досліджувались та не враховувались під час прийняття Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14. Вказані Позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо Позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Твердження Позивача не заслуговують на увагу, оскільки можливі розбіжності не є критичними та жодним чином не впливають ані на факт вчинення порушення, ані на його суть, ані на його кваліфікацію та ніяк не може свідчити про безпідставність притягнення Позивача до відповідальності. Факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на час спірної події підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.12.2022 року. При цьому у позовній заяві відсутні будь-які твердження або докази протилежного. Крім того, зазначає, що в представника відповідача виникли сумніви щодо наявності статусу адвоката у ОСОБА_2 , що дає підстави відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до ч. 8ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч. 4ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 і 5 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 серпня 2022 року поліцейським інспектором БПП в с. Чайки УПП в Київській обл. молодшим лейтенантом поліції Гоібовим Расімом Мехмановичем стосовно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАВ № 269136. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП України. Керуючи транспортним засобом Lexus ЕС 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , 24.08.2022 року в невідомий час в Київській обл., П. Борщагівці на вул. Садовій, ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Lexus ЕС 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування, чим порушив п. 2.1а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

Законність та обґрунтованість вказаної постанови та дій відповідача щодо винесення цієї постанови є предметом спору в цій справі.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначенім Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частиною 1ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було притягнуто позивача до відповідальності за порушення ч. 1ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Враховуючи вказане, суд зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготить до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 2.1 а розділу 2 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із п. 2.4 а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З огляду на вказані норми права, суд дійшов висновку про те, що у відповідача наявні правові підстави для перевірки наявності у позивача посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та пред`являти його на вимогу працівників поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Виключний перелік підстав, за яких поліцейський може зупинити транспортний засіб, передбачено у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції чинній на час оформлення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності), відповідно до якої поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Твердження позивача про те, що він перебував біля свого припаркованого автомобіля в с. П. Борщагівка і в цей час до нього підійшли працівники поліції та почали перевірку документів спростовується відеозаписом записом з боді-камеру інспектора поліції.

Як убачається із зафіксованої на боді-камеру інспектора поліції розмови між поліцейським та ОСОБА_1 , після зупинки транспортного засобу позивача, його було повідомлено про перевірку у позивача посвідчення водія на право керування транспортним засобом та встановлено, що він був позбавлений права керування транспортними засобами.

Вказане підтверджується постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих доходів громадян, що становить 17 000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік .

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20.10.2020 у справі № 444/2115/17, невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.

Суд підкреслює, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Зазначене узгоджується із висновком постанови Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17.

Доводи позивача про те, що доказів вчинення ним будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникало право вимагати від позивача пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16.08.2019 у справі № 524/126/17.

На думку позивача, він мав право не пред`являти посвідчення водія на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, однак такі доводи не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначений вище документ.

Такий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 09.08.2019 у справі №760/20247/16-а, від 10.09.2019 у справі №537/2324/17.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За вивченням змісту постанови суд встановив, що така відповідає повній мірі відповідає змісту ст. 283 КУпАП, оскільки у ній зазначені усі дані, як того вимагає наведене положення закону.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при складанні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, отже правові підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» ст. ст. 222, 245, 251, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за № 1395, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в селі Чайки управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Андрій Волчко