Справа № 120/1109/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1109/23 Головуючий у 1-й інстанції: Жданкіна Н.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

23 травня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Москалюк Ю.П.,

представника позивача: Герасимової О.С.,

представника відповідача: Сінгаєвської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвської Ольги Миколаївни від 31.01.2023 про накладення штрафу за не виконання рішення суду у виконавчому провадженні №69125614.

Стягнуто на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до адміністративного суду судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Зокрема апелянт зазначає, що постанова про накладення штрафу була винесена за не вірне нарахуванням органом ПФУ розміру пенсії ОСОБА_1 , а не за відсутність фінансування з Державного бюджету України. Вказує, що застосування максимальної величини бази нарахування єдиного внеску не розглядалось при ухваленні судового рішення та не було предметом розгляду справи, а тому підстави щодо її застосування відсутні.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник позивача, в свою чергу, заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, рішенням суду від 17.05.2021 по справі №120/2518/21-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 60% від відповідних сум заробітної плати та щодо обмеження пенсії максимальним розміром при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 10.03.2020 № 18/63 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.01.2020 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 10.03.2020 № 18/63 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

06.08.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист №120/2518/21-а.

На підставі вказаного виконавчого документа, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською О.М. від 30.05.2022 відкрито виконавче провадження №69125614 щодо виконання судового рішення. Серед іншого, у даній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду.

Листом № 0200-0902-5/34905 від 09.06.2022 Головне управління ПФУ у Вінницькій області повідомило державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду №120/2518/21-а від 17.05.2021 добровільно виконане до відкриття виконавчого провадження.

Стягувачу проведено перерахунок пенсії і сума заборгованості становить 191370,00 грн. за період з 01.01.2020 по 31.01.2022.

Одночасно повідомлено, що сума заборгованості у розмірі 191370,00 грн., відповідно до рішення суду буде виплачуватись після надходження коштів з державного бюджету.

Також зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області вжито всіх можливих заходів у відповідності до чинного законодавства щодо виконання судового рішення на користь стягувача.

В подальшому, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською О.М. від 31.01.2023 в рамках виконавчого провадження №69125614 накладено штраф у розмірі 5100 грн. на боржника у зв`язку з невиконанням рішення суду і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати останнє.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Суд першої інстанції зазначив, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду №120/2518/21-а від 17.05.2021 в частині виплати грошових коштів в сумі 191370,00 грн, не виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з поважних причин, а тому відсутні підстави для застосування до позивача штрафу згідно із частиною першою статті 75 Закону №1404-19.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч.1 ст.75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, оскаржувана постанова про накладення штрафу від 31.01.2023 винесена саме з огляду на висновки головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №120/2518/21-а, з чим позивач не погоджується.

Відтак, у межах заявленого спору необхідно встановити факт виконання чи невиконання виконавчого листа №120/2518/21-а, виданого 06.08.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.05.2021, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.01.2020 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 10.03.2020 № 18/63 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Тобто, базовою величиною для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду є місячна заробітна плата прокурора, що зазначена у довідці прокуратури Вінницької області від 10.03.2020 № 18/63.

Дослідивши довідку від 10.03.2020 № 18/63 суд з`ясував, що зазначений у ній "розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою заступника прокурора області становить 49078,77 грн (а.с. 9).

Як наслідок, на виконання вказаного рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.01.2020 склав 37890,00 грн та донараховано кошти в сумі 191370,00 грн за період з 01.01.2020 по 31.01.2022. При цьому, позивач повідомляв відповідача про те, що зазначена заборгованість в сумі 191370,00 грн буде виплачена стягувачу після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України.

Водночас, судом встановлено, що при розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2020 позивачем враховано заробітну плату в розмірі, що не перевищує максимальну величину бази нарахування єдиного внеску станом на 2027 рік, тобто 42100 грн (42100 х 90%=37890 грн), замість розміру заробітної плати прокурора вказаного у довідці від 10.03.2020 № 18/63. (49078,77 грн).

Суд зауважує, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Поняття "максимальна величина бази нарахування єдиного внеску" та "розмір заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не є тотожними. А відтак орган Пенсійного фонду України при перерахунку пенсії ОСОБА_1 повинен чітко слідувати судовому припису (обов`язку покладеному рішенням суду у справі №120/2518/21-а) де цілком однозначно вказано про обов`язок перерахувати пенсію виходячи із заробітної плати прокурора вказаної у довідці від 10.03.2020 № 18/63.

Як зазначено раніше, "розмір заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою заступника прокурора області, зазначений у довідці від 10.03.2020 № 18/63 становить 49078,77 грн. Тому ця сума, а не максимальна величина бази нарахування єдиного внеску установлена на 2017 рік, і повинна враховуватися Головним управлінням як базова величина для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №120/2518/21-а.

Підсумовуючи суд зазначає, що при проведенні перерахунку пенсії працівникам прокуратури згідно з положеннями ч. 2 ст 86 Закону № 1697-VII, пенсія призначається (перераховується) не з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, а з суми заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Оскільки, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки від 10.03.2020 №18/63 становить 49078,77 грн, тому і розмір пенсії має становити 44170,89 грн (49078,77 х 90%)

Натомість позивач з 01.01.2020 без достатніх на те підстав переглянув розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 застосувавши основну величину для її обчислення - максимальну величину бази нарахування єдиного внеску за 2017 рік (42100 грн), що призвело до неповного виконання рішення суду у справі №120/2518/21-а.

Наведене свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 31.01.2023 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн у виконавчому провадженні №69125614.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською О.М. правомірно, з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 31.01.2023 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №69125614.

Суд першої інстанції, скасовуючи оскаржувану постанову у зв`язку з відсутністю коштів в Державному бюджеті, взагалі не досліджував підстав для прийняття вказаної постанови. Так, суд звертає увагу, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є те, що пенсійний орган не вірно розрахував розмір пенсії ОСОБА_1 та самовільно змінив основну величину для її обчислення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування постанови про накладення штрафу.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.