Справа № 520/4374/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 травня 2023 року № 520/4374/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком та скасувати рішення від 14.10.2022 за №96;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 як таких, що дає право на пенсію за віком відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до його страхового стажу в трьох кратному обчисленні (розмірі) час проходження ним військової служби в особливий період, а саме: з 06.03.2015 року по 22.05.2015 року, з 23.05.2015 року по 02.09.2015 року, з 29.04.2015 року по 24.06.2016 року, з 22.09.2016 року по 13.02.2017 року, з 28.02.2017 року по 07.03.2017 року, з 18.03.2017 року по 02.11.2017 року, з 20.05.2018 року по 14.07.2018 року (періоди безпосередньої участі в зоні АТО та ООС);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 в трьох кратному обчисленні (розмірі) час проходження ним військової служби в особливий період, а саме: з 06.03.2015 року по 22.05.2015 року, з 23.05.2015 року по 02.09.2015 року, з 29.04.2015 року по 24.06.2016 року, з 22.09.2016 року по 13.02.2017 року, з 28.02.2017 року по 07.03.2017 року, з 18.03.2017 року по 02.11.2017 року, з 20.05.2018 року по 14.07.2018 року (періоди безпосередньої участі в зоні АТО та ООС);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській призначити пенсію відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення відповідача від 14.10.2022 за №96 про відмову в призначенні пенсії йому пенсії є протиправним та таким, що порушує права позивача. Так, позивачем зазначено, що відповідачем до страхового стажу безпідставно не зараховано період роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 як таких, що дає право на пенсію за віком відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не зараховано в трьох кратному обчисленні (розмірі) час проходження ним військової служби в особливий період, а саме: з 06.03.2015 року по 22.05.2015 року, з 23.05.2015 року по 02.09.2015 року, з 29.04.2015 року по 24.06.2016 року, з 22.09.2016 року по 13.02.2017 року, з 28.02.2017 року по 07.03.2017 року, з 18.03.2017 року по 02.11.2017 року, з 20.05.2018 року по 14.07.2018 року (періоди безпосередньої участі в зоні АТО та ООС). Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду було подано відзив на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що оскаржуване позивачем рішення є правомірним та таким, що винесено на підставі діючих норм законодавства. При цьому, представником відповідача зазначено, що за результатом розгляду поданих позивачем документів було встановлено, що до зарахування до страхового стажу не підлягають зарахуванню періоди роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997, з огляду на обставини того, що в наданих довідках по різному зазначене ім`я позивача, що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 , а також дата наказів про прийняття та звільнення з роботи зазначена не повністю.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року залучено в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10, код ) до участі у справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області через канцелярію суду було подано відзив на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що спірним у даній справі рішенням позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України №1058-IV. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону № 1058-IV становить 19 років, а стразовий стаж позивача становить 17 років 2 місяці 4 дні. За документами, доданими до заяви, до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 згідно довідок від 18.04.2018 № 10/5, оскільки ім`я, зазначене у довідках ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним особи ( ОСОБА_2 ). Крім того, в довідках не повністю зазначена дата наказів про прийняття та звільнення з роботи (не зазначено число та місяць). Крім того, у довідках про нараховані суми грошового забезпечення від 15.11.2017 №4/4492 та від 05.06.2019 №4/3399 зазначено ім`я « ОСОБА_2 », у довідці від 14.11.2019 №4/6048 - « ОСОБА_2 ». Тому позивачеві рекомендовано надати уточнюючу довідку про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески за періоди з 03.08.2014 по 08.09.2015 та з 21.04.2016 по 30.06.2016 відповідно до форми, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.02.2021 № 3-1 «Про затвердження форми довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески та Порядку розрахунку сум грошового забезпечення, якщо документи про його нарахування та про сплачені страхові внески зберігаються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, або знищено», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.04.2021 № 463/36085. В той же час, представником відповідача вказано, що підстави для врахування довідок від 05.12.2017 №769 та від 07.10.2019 № 834, виданих Індустріальним районним військовим комісаріатом м. Харкова про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, у відповідача відсутні, оскільки зазначені довідки не відповідають додатку 2 Порядку №637. Довідки територіального центру комплектування та соціальної підтримки про періоди проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій та про кратність зарахування зазначеної військової служби на пільгових умовах до страхового стажу до заяви про призначення пенсії від 05.10.2022 позивачем не додавались. Відтак, на переконання представника відповідача вимога зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 та в трикратному обчисленні час проходження військової служби в особливий період з 06.03.2015 по 22.05.2015, з 23.05.2015 по 02.09.2015, з 29.04.2015 по 24.06.2016, з 22.09.2016 по 13.02.2017, з 28.02.2017 по 07.03.2017, з 18.03.2017 по 02.11.2017, з 20.05.2018 по 14.07.2018, та призначити пенсію відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону № 1058, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.10.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV. До заяви про призначення пенсії позивачем надано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 05.07.2007, довідки від 18.04.2019 №10/5.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №96 від 14.10.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 05.10.2022 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії вказаного рішення вбачається зазначення того, що необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону № 1058-IV становить 19 років, а страховий стаж позивача становить 17 років 2 місяці 4 дні. Також, вказано, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви було встановлено, що періоди роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 згідно довідок від 18.04.2018 № 10/5, оскільки ім`я, зазначене у довідках ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним особи ( ОСОБА_2 ), а крім того, дата наказів про прийняття та звільнення з роботи зазначено не повністю (лише рік). При цьому, вказано, що для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 необхідно надати уточнюючі документи про належність даних, зазначених у довідках від 18.04.2018 №10/5, позивачеві. Додатково повідомлено, що у довідках про нараховані суми грошового забезпечення від 15.11.2017 №4/4492 та від 05.06.2019 №4/3399 зазначено ім`я « ОСОБА_2 », у довідці від 14.11.2019 №4/6048 - « ОСОБА_2 », у зв`язку з чим рекомендовано надати уточнюючу довідку про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески за періоди з 03.08.2014 по 08.09.2015 та з 21.04.2016 по 30.06.2016 відповідно до форми, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.02.2021 № 3-1 «Про затвердження форми довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески та Порядку розрахунку сум грошового забезпечення, якщо документи про його нарахування та про сплачені страхові внески зберігаються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, або знищено», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.04.2021 № 463/36085. Крім того, вказано, що інших документів на підтвердження спірного періоду роботи, що передбачено Порядком 637, позивачем надано не було.

На переконання позивача, зазначене рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки період роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, оскільки такий відповідає записам в довідках про даний період, недостовірності або інших ознак юридичної дефектності яких не встановлено, а тому їх належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, а такі формальні неточності як невідповідність імені та по батькові позивача паспортним даним, що полягає у невірному зазначенні однієї букви, з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб, не може бути підставою для відмови у зарахуванні зазначених періодів.

В той же час, позивачем вказано, що відповідачем безпідставно і незаконно не зараховано до страхового стажу періоди його участі в антитерористичній операції (АТО) та операції об`єднаних сил (ООС) за пільговими умовами один рік служби за три роки та періоду його військової служби за контрактом. У зв`язку з вказаним, на переконання позивача, він має право на зарахування до його страхового стажу в трьох кратному обчисленні (розмірі) час проходження ним військової служби в особливий період, а саме: з 06.03.2015 року по 22.05.2015 року, з 23.05.2015 року по 02.09.2015 року, з 29.04.2015 року по 24.06.2016 року, з 22.09.2016 року по 13.02.2017 року, з 28.02.2017 року по 07.03.2017 року, з 18.03.2017 року по 02.11.2017 року, з 20.05.2018 року по 14.07.2018 року (періоди безпосередньої участі в зоні АТО та ООС). Факт проходження вказаної служби підтверджується довідкою від 07.10.2019 №834.

Позивач, вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

У положеннях ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

При цьому, суд зазначає що положеннями ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В той же час, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зі змісту наданого до суду представником відповідача відзиву на позов вбачаються доводи стосовно того, що певний період роботи позивача неможливо зарахувати до страхового стажу з огляду на обставини того, що ім`я, зазначене у довідках «В`ячеслав» не відповідає паспортним даним позивача « ОСОБА_2 », а крім того, дата наказів про прийняття та звільнення з роботи зазначено не повністю (лише рік). При цьому, вказано, що для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 необхідно надати уточнюючі документи про належність даних, зазначених у довідках від 18.04.2018 №10/5.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162), та п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (надалі - Інструкція № 58), що були чинними на час виникнення спірних правовідносин, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи вчиняються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Суд зазначає, що доводи представника відповідача стосовно того, що періоди роботи позивача з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 згідно довідок від 18.04.2018 № 10/5 не підлягають зарахуванню до стажу, оскільки ім`я, зазначене у довідках «В`ячеслав» не відповідає паспортним даним особи « ОСОБА_2 », у довідках про нараховані суми грошового забезпечення від 15.11.2017 №4/4492 та від 05.06.2019 №4/3399 зазначено ім`я « ОСОБА_2 », у довідці від 14.11.2019 №4/6048 - «Вячеслав», а крім того, дата наказів про прийняття та звільнення з роботи зазначено не повністю (лише рік) є єдиними обставинами, що відповідачем було покладено в основу прийнятого рішення.

Будь-яких інших доводів відповідачем наведено не було.

Суд зазначає, що позивач, який у даному випадку був працівником не може нести відповідальність за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2018 року по справі №687/975/17.

Відтак, відповідальність за організацію ведення обліку бухгалтерських документів покладається на роботодавця, а тому формальні неточності в записах щодо власного імені ОСОБА_1 , які містяться в архівних документах, не можуть мати негативних наслідків для особи, щодо якої такі документи складені.

Водночас, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та уточнюючих довідок.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, на думку суду, наявні підстави для скасування рішення від 14.10.2022 за №96, як такого, що порушує права позивача.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком суд зазначає, що відмова у призначенні пенсії позивача знайшла свій вираз у прийнятому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенні від 14.10.2022 за №96, а отже Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області дій щодо відмови позивачу у призначенні пенсії не вчиняло.

В той же час, суд зазначає, що оскільки в рамках розгляду даної справи відповідачем протиправно не було враховано період роботи позивача до пільгового стажу та, як наслідок, не було здійснено належного розгляду заяви останнього про призначення пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то враховуючи приписи ч.2 ст. 9 КАС України, наявні підстави для виходу за межі позовних вимог та зобов`язання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2022 року про призначення пенсії згідно з приписами п.4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та висновки суду у даній справі, суд вважає наявними підстави для зобов`язання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 як таких, що дає право на пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до його страхового стажу в трьох кратному обчисленні (розмірі) час проходження ним військової служби в особливий період, а саме: з 06.03.2015 року по 22.05.2015 року, з 23.05.2015 року по 02.09.2015 року, з 29.04.2015 року по 24.06.2016 року, з 22.09.2016 року по 13.02.2017 року, з 28.02.2017 року по 07.03.2017 року, з 18.03.2017 року по 02.11.2017 року, з 20.05.2018 року по 14.07.2018 року (періоди безпосередньої участі в зоні АТО та ООС) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 в трьох кратному обчисленні (розмірі) час проходження ним військової служби в особливий період, а саме: з 06.03.2015 року по 22.05.2015 року, з 23.05.2015 року по 02.09.2015 року, з 29.04.2015 року по 24.06.2016 року, з 22.09.2016 року по 13.02.2017 року, з 28.02.2017 року по 07.03.2017 року, з 18.03.2017 року по 02.11.2017 року, з 20.05.2018 року по 14.07.2018 року (періоди безпосередньої участі в зоні АТО та ООС) суд зазначає, що зі змісту наданих до представником відповідача пояснень у відзиві на позов встановлено, що довідки територіального центру комплектування та соціальної підтримки про періоди проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій та про кратність зарахування зазначеної військової служби на пільгових умовах до страхового стажу до заяви про призначення пенсії від 05.10.2022 позивачем не додавались, доказів протилежного до суду надано не було.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача в цій частині є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській призначити пенсію відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суд зазначає, що останні є такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи їх передчасність з огляду на не здійснення відповідачем належного розгляду заяви позивача від 05.10.2022 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10)- задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.10.2022 за №96, прийняте відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 15.11.1991 по 10.09.1996 та з 02.12.1996 по 08.11.1997 як таких, що дає право на пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2022 року про призначення пенсії згідно з приписами п.4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.