Справа № 440/3794/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 440/3794/21

адміністративне провадження № К/990/15608/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Кременчуцької районної державної адміністрації на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 440/3794/21 за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької районної державної адміністрації, Полтавської обласної державної адміністрації, Глобинської районної державної адміністрації в особі комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації, голови комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації - голови Кременчуцької районної державної адміністрації Ледніка Олега Вікторовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Кременчуцької районної державної адміністрації, Полтавської обласної державної адміністрації, Глобинської районної державної адміністрації в особі комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації, голови комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації - голови Кременчуцької районної державної адміністрації Ледніка Олега Вікторовича, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:

- визнати протиправними дії Полтавської обласної державної адміністрації в особі голови Полтавської обласної державної адміністрації, а саме розпорядження голови Полтавської ОДА від 16 січня 2021 року №27 щодо включення ОСОБА_1 до складу комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації шляхом її приєднання до Кременчуцької районної державної адміністрації.

- визнати протиправною бездіяльність Полтавської обласної державної адміністрації в особі голови Полтавської обласної державної адміністрації, який з дня звільнення позивачки з роботи 15 березня 2021 року за письмовою заявою позивачки про виключення зі складу комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації шляхом її приєднання до Кременчуцької районної державної адміністрації не видав розпорядження про виключення позивачки зі складу комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації шляхом її приєднання до Кременчуцької районної державної адміністрації.

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації від 12 березня 2021 року №20-к яким ОСОБА_1 звільнено 15 березня 2021 року з посади керівника апарату Глобинської районної державної адміністрації у зв`язку з реорганізацією Глобинської районної державної адміністрації та скороченням посади, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», пункту 1 статті 40 КЗпП України (запис в трудовій книжці №20 від 15 березня 2021 року).

- визнати недійсним запис в трудовій книжці №20 від 15 березня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника апарату Глобинської районної державної адміністрації у зв`язку з реорганізацією Глобинської районної державної адміністрації та скороченням посади, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», пункт 1 статті 40 КЗпП України (запис в трудовій книжці №20 від 15 березня 2021 року).

- зобов`язати голову комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації - голову Кременчуцької районної державної адміністрації Лєдніка Олега Вікторовича внести запис в трудову книжку позивачки про визнання недійсним запису в трудовій книжці №20 від 15 березня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника апарату Глобинської районної державної адміністрації у зв`язку з реорганізацією Глобинської районної державної адміністрації та скороченням посади, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», пункт 1 статті 40 КЗпП України (запис в трудовій книжці №20 від 15 березня 2021 року).

- зобов`язати голову комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації - голову Кременчуцької районної державної адміністрації Лєдніка Олега Вікторовича видати письмове розпорядження про попередження ОСОБА_1 про припинення державної служби, про звільнення з посади керівника апарату Глобинської райдержадміністрації на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

- зобов`язати голову комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації - голову Кременчуцької районної державної адміністрації Лєдніка Олега Вікторовича попередити ОСОБА_1 про припинення державної служби, про звільнення з посади керівника апарату Глобинської райдержадміністрації на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» і запропонувати позивачці вакантні посади державної служби в Кременчуцькій районній державній адміністрації, яка є правонаступником Глобинської районної державної адміністрації.

- стягнути з Кременчуцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 16 березня 2021 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі в сумі з розрахунку довідки про заробітну плату, надану до суду відповідачем 1.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 440/3794/21 позов задоволено частково.

- визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації від 12 березня 2021 року №17-к в частині звільнення ОСОБА_1 15 березня 2021 року з посади керівника апарату Глобинської районної державної адміністрації.

- визнано ОСОБА_1 такою, яку було звільнено за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

- стягнуто з Кременчуцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 березня 2021 року по 23 листопада 2021 року в сумі 136132,50 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Кременчуцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 15558,00 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року апеляційну скаргу Кременчуцької районної державної адміністрації залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 440/3794/21 скасовано.

Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Кременчуцької районної державної адміністрації, Полтавської обласної державної адміністрації, Глобинської районної державної адміністрації в особі комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації, Голови комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації від 12 березня 2021 року №17-к в частині звільнення ОСОБА_1 15 березня 2021 року з посади керівника апарату Глобинської районної державної адміністрації.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Глобинської районної державної адміністрації.

Стягнуто з Кременчуцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 березня 2021 року по 18 січня 2023 року в сумі 366 390 (триста шістдесят шість тисяч триста дев`яносто) грн 90 коп. з проведенням обов`язкових відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

Допущено до негайного виконання постанови в частині стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

В решті позов залишено без задоволення.

01 травня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд наголошує, що із системного аналізу наведених положень процесуального закону висновується, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Проте дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначено конкретної передбаченої частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пунктів 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кременчуцької районної державної адміністрації на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 440/3794/21 за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької районної державної адміністрації, Полтавської обласної державної адміністрації, Глобинської районної державної адміністрації в особі комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації, голови комісії з реорганізації Глобинської районної державної адміністрації - голови Кременчуцької районної державної адміністрації Ледніка Олега Вікторовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич