Справа № 525/333/23
Суддя: Прасол Я. В.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/333/23
Провадження №2-а/525/9/2023
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2023 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судового засідання Фесенко Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка заяву представника позивача адвоката Смірнова Сергія Івановича про відшкодування судових витрат на надання правової допомоги у справі за позовом ОСОБА_1 , що поданий його представником адвокатом Смірновим Сергієм Івановичем, до інспектора СРПП ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області Чирнова Дмитра Володимировича та Головного управління Національної поліції у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,
Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10.05.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №318530 від 19.02.2023 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

На виконання п. 4 ч. 6 ст. 246 КАС України, встановлено позивачу ОСОБА_1 строк до 15.05.2023 для надання доказів понесених по справі витрат на правову допомогу, призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати по справі на 13 год. 00 хв. 19.05.2023.

15.05.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Смірнова С.І. про відшкодування судових витрат, у якій представник позивача просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Харківській області на користь позивача ОСОБА_1 витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн. та надав докази у підтвердження понесених витрат.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд справи здійснюється судом з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов до наступних висновків.

У провадженні Великобагачанського районного суду Полтавської області на розгляді знаходилася адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , що поданий його представником адвокатом Смірновим Сергієм Івановичем, до інспектора СРПП ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області Чирнова Дмитра Володимировича та Головного управління Національної поліції у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім іншого, у позовній заяві позивач просив суд стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області разом із відзивом на позов подав до суду клопотання про відсутність підстав для стягнення з відповідачів витрат позивача на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що правова допомога позивачу надається на підставі доручення центру безоплатної вторинної правової допомоги №62/2022 від 24.11.2022 ( а.с. 33-34).

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10.05.2023 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №318530 від 19.02.2023 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 247 КАС України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Частиною 1 ст. 252 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що ст. 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 КАС України щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа N 810/4749/15) вказав, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа N 826/856/18) зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Отже, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Статтею 19 Закону N 5076-VI визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 30 Закону N 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховним Судом, зокрема у своїх постановах від 27.06.2018 у справі №826/1216/16; від 17.09.2019 у справі №810/3806/18; від 31.03.2020 у справі №726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем до матеріалів справи подано: копію договору про надання правничої допомоги №62/2022 від 24.11.2022, копію додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №62/2022 від 28.02.2023; копію розрахунку витрат від 15.05.2023 до додаткової угоди №2 від 28.02.2023 до договору №62/2022 про надання правової допомоги від 24.11.2022; копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 28.02.2023 на суму 5000 грн.

Згідно п. 1.1. Договору №62/2022 від 24.11.2022 Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правничої допомоги та представництво інтересів Клієнтів в судах, органах прокуратури, органах внутрішніх справ, Державної виконавчої служби, Служби безпеки України, Фіскальної служби України та інших державних органів, органів місцевого самоврядування, у відносинах з організаціями та установами всіх форм власності, тощо.

Згідно додаткової угоди №2 до Договору №62/2022 від 28.02.2023 Сторонами договору було узгоджено п. 1.1. Договору та викладено його у наступній редакції: Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правничої допомоги та представництво інтересів Клієнтів в судах, органах прокуратури, органах внутрішніх справ, Державної виконавчої служби, Служби безпеки України, Фіскальної служби України та інших державних органів, органів місцевого самоврядування, у відносинах з організаціями та установами всіх форм власності, тощо щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №318530 від 19.02.2023. Викладено п. 3.1 Договору у редакції: за надання правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар ( винагороду) у розмірі 5000 грн. за оскарження постанови у Великобагачанському районному суді.

Таким чином, посилання представника відповідача на те, що правова допомога позивачу у справі надавалася на підставі доручення Центру безоплатної вторинної правової допомоги є безпідставними.

Відповідно до розрахунку витрат адвокатом було надано Клієнту наступну правову допомогу: юридична консультація, укладення додаткової угоди 1 год. 500 грн.; ознайомлення з матеріалами справи, адвокатський запит 500 грн.; вивчення нормативно-правової бази, судової практики 1 год. 500 грн.; збирання доказів, підготовка позовної заяви і подання позову до суду 2 год. 1000 грн.; складання заяви про надання доказів понесення судових витрат, подання доказів оплати правничої допомоги до суду, направлення відповідачам копій заяви з додатками 1 год. 500 грн.; підготовка до судового засідання та представництво в суді ( з розрахунку 2 засідання) 1000 грн. за одне засідання.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за його межами безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Такий висновок висвітлений у постанові від 17.10.2018 у справі №301/1894/17.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Щодо заявлених до відшкодування витрат пов`язаних з оскарженням постанови серії БАД №318530 від 19.02.2023, що є безпосереднім предметом спору у даній адміністративній справі, у розмірі 5000 грн., суд враховує те, що дана справа є справою незначної складності, була розглянута судом у порядку спрощеного позовного провадження, є стала практика Верховного Суду у даній категорії справ, зважаючи на позицію сторони захисту, її значення для вирішення справи, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, згідно якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, заявлені витрати на правничу допомогу адвоката не є співмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) під час розгляду даної справи в суді.

Відтак, зважаючи на правову позицію, висловлену Верховним Судом в постановах від 22 травня 2018 року у справі №826/8107/16 та від 28 травня 2019 року у справі №826/850/18 та враховуючи достатність та допустимість усіх наданих доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до переконання про наявність підстав для часткового задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 2000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 252, 255 КАС України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача адвоката Смірнова Сергія Івановича про відшкодування судових витрат на надання правової допомоги у справі за позовом ОСОБА_1 , що поданий його представником адвокатом Смірновим Сергієм Івановичем, до інспектора СРПП ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області Чирнова Дмитра Володимировича та Головного управління Національної поліції у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання додаткового судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

представник позивача: адвокат Смірнов Сергій Іванович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2764 від 23.04.2019, адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_2 ;

відповідач: поліцейський СРПП ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області Чирнов Дмитро Володимирович, службова адреса: вул. Слобожанська, 34, м. Люботин, Харківська область, е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області, місцезнаходження: вул. Ярославська, 1/29, м. Харків, код ЄДРПОУ - 40108599.

Суддя Я.В. Прасол