Справа № 400/182/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 травня 2023 р. № 400/182/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н.В. за участю секретаря судового засідання Середи В.Р. у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження розглянув заяву позивача про визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

За участю сторін:

від позивача: Чеботарьова В.О.,

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ

Судом розглянута адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій щодо здійснення перерахунку і виплати пенсії з обмеженням її максимальним розміром та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням від 20.02.2023 року позов задоволено, 23.03.2023 року рішення набрало законної сили та 19.04.2023 року по справі видані виконавчі листи.

08.05.2023 року Позивач звернувся із заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій Відповідача, вчинених на виконання рішення суду, де зазначив, що Відповідач не виконує рішення суду в повному обсязі, а саме: ГУ ПФУ провело перерахунок пенсії з 01.04.2019 року по 30.11.2020 року, а після 30.11.2020 року по теперішній час продовжує виплачувати пенсію в зменшеному розмірі, що суперечить приписам резолютивної частини рішення по справі № 400/182/23 та порушує права позивача.

Судом призначено судове засідання щодо розгляду заяви Позивача в порядку ст.383 КАС України на 17.05.2023 року, з обов`язковою явкою сторін.

17.05.2023 року Відповідач у судове засідання не з`явися, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та подав до суду Відзив на заяву Позивача, де зазначив, що 24.03.2023 року на виконання рішення суду по справі № 400/182/23 здійснив перерахунок пенсії Позивача.

Посилаючись на постанову Верховного Суду України по справі № 21-293а13 від 05.11.2013 року та постанову Пленуму ВАСУ №8 від 19.12.2011 року, Відповідач зазначає, що оскільки в рішенні суду не зазначена кінцева дата, до якої слід здійснити перерахунок пенсії, то такий перерахунок пенсії здійснюється до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача пенсії.

А відтак, перерахунок пенсії Позивачеві на виконання рішення суду здійснено з 01.04.2019 року по 30.11.2020 року, різниця між отриманими сумами пенсії та донарахованими сумами пенсії становить 25670,20 грн. З метою виплати цієї різниці відомості внесені до «Реєстру судових рішень» інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного Фонду України та будуть виплачені в порядку черговості.

Відповідач посилається на ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», де прожитковий мінімум з 01.12.2022 року становить 2093,00 грн та на ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI ст. 2, де передбачено, що розмір пенсії не повинен перевищувати з січня 2022 року - 19340,00 грн, з липня 2022 року - 20270, 00 грн а з грудня 2022 року - 20930 грн.

А відтак, після проведення перерахунку пенсії позивачеві її розмір становить 20930,00 грн. Відповідач вважає, що заява Позивача про визнання бездіяльності протиправною щодо невиконання рішення суду є безпідставною та вважає, що відсутні підстави для її задоволення.

В судовому засіданні суд вислухав думку Позивача, яка повністю збігається з мотивами, викладеними в Заяві, що розглядається, дослідив матеріали, що містяться у справі, та встановив наступне:

Так, на вимогу суду Відповідачем наданий проведений 24.03.2023 року перерахунок пенсії на виконання рішення суду по справі № 400/182/23 з 01.04.2019 року по 30.11.2020 року, різниця недоотриманих сум пенсії становить 25670,00 грн.

Сума пенсії позивача внаслідок здійсненого перерахунку становить 23395,29 грн, але до цієї суми пенсії Відповідачем застосовано обмеження та сума пенсії, яка належить виплаті Позивачеві, складає 20930,00 грн.

Суд критично оцінює позицію Відповідача, яка зводиться до того, що рішення суду виконане в повному обсязі. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Відповідачем здійснений перерахунок пенсії Позивачеві тільки за період з 01.04.2019 року по 30.11.2020 року.

Відповідач мотивував свої дії тим, що він самостійно визначив кінцевий термін перерахунку пенсії - 30.11.2020 року тим, що у позивача змінилися умови нарахування пенсії, з посланням на висновки рішення Верховного Суду України по справі № 21-293а13 від 05.11.2013 року.

Але така позиція є хибною, оскільки дії ПФУ під час виконання рішення суду є протиправними.

В рішення суду, що виконується, не визначена кінцева дата перерахунку. ГУ ПФУ на власних розсуд здійснив перерахунок лише до 30.11.2020 року.

Посилання на Рішення Верховного Суду України по справі № 21-293а13 від 05.11.2013 року та постанову Пленуму ВАСУ №8 від 19.12.2011 року є у даному випадку недоречним. По-перше, ці документи не регламентують порядок виконання рішення суду, а по-друге, обидва документа є носіями протилежної позиції ні ж ту, що транслює Відповідач.

Так, у рішення ВС України № 21-293а13 від 05.11.2013 року судом висловлена думка, що «…Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.…».

Постанова Пленуму ВАСУ №8 від 19.12.2011 року місить загальні тези для застосування суддям у роботі при вирішенні спорів, де однією сторонню є орган ПФУ, ніяким чином не стосується порядку та/або правильності виконання рішень суду органами ПФУ.

У постанові Пленуму ВАСУ №8 від 19.12.2011 року зазначено, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Ця позиція є протилежною, яку має Відповідач.

У жодному нормативно-правовому акті не зазначено, що рішення суду органами ПФУ може бути виконано на власний розсуд, із застосуванням граничних термінів проведення перерахунку пенсій та обмеження виплат пенсій.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що рішення суду по справі № 400/182/23 про зобов`язання ГУ ПФУ у Миколаївській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахування проведених виплат, не виконано в повному обсязі.

ГУ ПФУ у Миколаївській області неправомірно здійснений перерахунок пенсії позивачеві з 01.04.2019 року лише по 30.11.2020 року.

ГУ ПФУ у Миколаївській області неправомірно застосовано до пенсії Позивача після перерахунку норми положень ст. 2 ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (№ 3668-VI), оскільки положення цієї статті визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року № 7-р(II)/2022 справа № 3-102/2021 (231/21, 415/21).

Така неправомірна правова поведінка ГУ ПФУ у Миколаївській області сприяє виникненню нових судових тяганин та фактично обмежує права повивача на володінням своїм майном (пенсійними виплатами), що належать йому по закону.

У той же час, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Слід зазначити, що відповідно до положень пунктів 7, 8 частини 2 статті 383 КАС України заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Отже, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а, та від 27.06.2019 у справі №807/220/18.

Таким чином, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

За приписами ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України.

Керуючись ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до 16.06.2023 р. подати звіт про виконання судового рішення. При наданні звіту про виконання рішення суду доповісти з правовим обґрунтуванням, з якого розміру грошового забезпечення позивачу здійснено перерахунок пенсії по рішенню у справі № 400/182/23.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 17.05.2023 р.

Суддя Н.В. Лісовська