Справа № 520/18341/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 р.Справа № 520/18341/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.10.22 року по справі № 520/18341/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДБУДТРАНСГАЗ"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІДБУДТРАНСГАЗ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Харківській області №8 від 09.08.2021.

В обґрунтування позову зазначено, що податковий орган прийняв протиправне податкове повідомлення-рішення, яке підлягає скасуванню, оскільки ґрунтується на помилкових висновках контролюючого органу, викладених у акті перевірки №12418/20-40-07-28-09/42172933 від 19.07.2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Харківській області №8 від 09.08.2021.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДБУДТРАНСГАЗ" сплачену суму судового збору у розмірі 22700 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Головним управлінням ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що податкові повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом у зв`язку із встановленням перевіркою обставин порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "СХІДБУДТРАНСГАЗ" норм діючого законодавства, які належним чином зафіксовано у акті перевірки.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначає, що всі товари та послуги, поставлені від контрагентів до позивача призначені для використання у власній господарській діяльності ТОВ "Східбудтрансгаз" і використані в оподатковуваних операціях та в межах господарській діяльності. Також зазначає, що порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) по ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, відтак платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІДБУДТРАНСГАЗ", , зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як суб`єкт господарювання.

Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку підприємства позивача, результати якої оформлено у вигляді акту перевірки від 19.07.2021 року №12418/20-40-07-28-09/42172933.

Відповідно до висновків акту від 19.07.2021 №12418/20-40-07-28-09/42172933 перевіркою, зокрема, встановлено порушення Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДБУДТРАНСГАЗ": пп. "а" п. 198.1, абз. 1 та 2 пп. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7252851 грн., у тому числі за травень 2019 року на суму 182854 грн., за липень 2019 року на суму 538663 грн., за серпень 2019 року на суму 51750 грн., за жовтень 2019 року на суму 634496 грн., за грудень 2019 року на суму 136690 грн., за січень 2020 року на суму 244944 грн., за липень 2020 року на суму 2500016,57 грн., за вересень 2020 року на суму 1727703 грн., за жовтень 2020 року на суму 185734 грн., за грудень 2020 року на суму 1050000 грн.

У зв`язку із встановленим порушенням пп. "а" п.198.1, абз. 1 та 2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення № 8 від 09.08.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 9066063,75 коп., в тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями у сумі 7252851 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 1813212,75 грн.

При цьому, зі змісту вказаного податкового повідомлення-рішення встановлено, що в якості обґрунтування підстав для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків вказано на обставини вчинення порушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до пп.16.1.5 п. 16.1 ст. 16 та п.86.7 ст. 86 розділу І Податкового кодексу України або ст. 353 та ч. 8 ст. 354 Митного кодексу України письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують вказані обставини) встановлено завищення податкового кредиту з податку на додану вартість та не підтвердження первинними бухгалтерськими документами факт постачання товарів ТОВ "Ідеаліс" (код за ), ТОВ "Пром Стаф" (код за ), ТОВ "Роял Елістар" (код за ), ТОВ "Матадор Ойл" (код за ), ТОВ "Пулстарт" (код за ), ТОВ "Днепрторгпрайм К" (код за ) в адресу ТОВ "Східбудтрансгаз" (код за ); період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення вересень грудень 2019 року, січень, квітень, липень, вересень, жовтень, грудень 2020 року; інформація щодо надання або ненадання платником податків заперечень, письмових пояснень та додаткових документів, зокрема щодо обставин виявлених порушень, наданої платником податків інформації, яка спростовує наявність вини , наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільнять від фінансової відповідальності відповідно до Податкового кодексу України.

Позивач, не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до положень пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 статті Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Також, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Водночас, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу).

Перевіряючи правомірність віднесення позивачем сум по вищезазначеним господарським операціям до таких, які підлягають оподаткуванню та формування податкового кредиту ПДВ, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Відповідно до абзацу 11 вищезазначеної статті Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до вимог п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Так, в перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини із ТОВ "Ідеаліс" (), ТОВ "Пром Стаф" (), ТОВ "Роял Елістар" (), ТОВ "Матадор Ойл" (), ТОВ "Пулстарт" (), ТОВ "ДНЕПРТОРГПРАЙМ К" ().

Між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ", в якості покупця, та ТОВ "Ідеаліс", в якості постачальника, укладено договір поставки №5-2019 від 27.05.2019.

Відповідно до умов договору поставки №5-2019 від 27.05.2019 постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором. Кількість товару та його ціна обумовлюється в заявках замовленнях покупця. У пункті 1.3 договору визначено, що загальна вартість даного договору визначається вартістю товару, отриманого протягом дії цього договору згідно накладних. Приписами п.4.1 договору передбачено, що поставка товару здійснюється постачальником протягом строку дії договору відповідно до попереднього замовлення покупця, загальна сума партії товару та інші умови. Замовлення може проводитись шляхом листування, телеграмою, через телефонний або факсимільний зв`язок, по електронній пошті e-mail або надаватися через представника постачальника. Положеннями розділу 5 договору передбачено, що покупець оплачує поставлений товар за ціною, вказаною у замовленні та товаросупроводжувальній документації, на умовах даного договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України; розрахунок за поставлений товар здійснюється авансовим платежем або у інший строк, попередньо домовлений між сторонами.

Сторонами, з метою виконання умов вищевказаного договору, також укладено додаткову угоду №1 від 05.09.2019 до договору поставки №5-2019 від 27.05.2019 згідно якої сторони погодились змінити та доповнити пункт договору стосовно даних постачальника, а саме адреси Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Першотравнева, буд. 14, кв. 3, офіс 15.

На підтвердження реальності виконання умов договору, в матеріалах справи містяться видаткові накладні на постановку автогуми та запчастин між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ" та ТОВ "ІДЕАЛІС", а саме №21 від 28.05.2019, №17 від 12.07.2019, №15 від 12.07.2019, №16 від 12.07.2019, № 24 від 25.07.2019, № 23 від 25.07.2019, №25 від 25.07.2019, № 401 від 20.08.2019, № 411 від 18.19.2019, №474 від 17.10.2019, № 476 від 17.10.2019, № 478 від 17.10.2019, № 477 від 17.10.2019, № 475 від 17.10.2019, № 476 від 17.10.2019, № 478 від 17.10.2019, № 477 від 17.10.2019, № 474 від 17.10.2019, № 480 від 18.10.2019, № 479 від 18.10.2019, № 572 від 30.10.2019, № 174 від 02.12.2019, № 236 від 12.12.2019, № 254 від 17.12.2019, №10 від 13.01.2020; товарно-транспортні накладні на поставку автогуми та запчастин №1-28/05 від 28.05.2019, №3-12/07 від 12.07.2019, №2-12/07 від 12.07.2019, №1-12/07 від 12.07.2019, №2-25/07 від 25.07.2019, № 2-25/07 від 25.07.2019, №1-29/08 від 29.07.2019, № 1-20/08 від 20.08.2019, № 1-18/10 від 18.10.2019, № 5-17/10 від 17.10.2019, № 1-17/10 від 17.10.2019, № 4-17/10 від 17.10.2019, №1-17/10 від 17.10.2019, № 3-17/10 від 17.10.2019, № 2-17/10 від 17.10.2019, № 2-18/10 від 18.10.2019, № 3-18/10 від 18.10.2019, № 1-30/10 від 30.10.2019, № 1-02/12 від 02.12.2019, № 1-12/12 від 12.12.2019, № 1-17/12 від 17.12.2019, № 1-13/01 від 13.01.2020 між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ" та ТОВ "ІДЕАЛІС".

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ", в якості орендаря, та ТОВ "ПУЛСТАРТ", в якості орендодавця, укладено договір оренди техніки №02/09-01 від 02.09.2020.

Так, відповідно до умов договору оренди техніки №02/09-01 від 02.09.2020 орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне використання наступне майно, що належить орендодавцю на праві приватної власності (користування) або іншого майнового права. Пунктом 1.1.1 договору оренди техніки найменування: техніка (опис в Додатку №1 до договору). Також, згідно п. 1.1.2 договору оренди техніки вартість об`єкта оренди на момент передачі в оренду: без зовнішніх і внутрішніх дефектів, придатне до використання в господарській діяльності орендаря. Положеннями п.2.1 договору передбачено, що об`єкт оренди передається в оренду для використання в господарській діяльності орендаря; об`єкт оренди використовується орендарем згідно з нормами і технічними умовами експлуатації, що наведені в технічному паспорті об`єкта оренди. Положеннями розділу 4 договору оренди техніки передбачено, що розмір орендної плати за об`єкт оренди в цілому визначається у відповідних додаткових угодах та актах наданих послуг, які підписуються та скріплюються печатками сторін; орендна плата виплачується орендарем щомісячно в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 15 числа кожного місяця або готівково (за домовленістю сторін); сторони можуть погодити інший порядок та період внесення орендної плати.

Позивач зазначає, що відповідно до документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин, ТОВ "ПУЛСТАРТ" надало на адресу позивача послуг на суму 8279390,00 грн. (у тому числі з урахуванням ПДВ 1379898,37 грн.).

На підтвердження реальності виконання умов договору, в матеріалах справи містяться акти прийому-передачі техніки №1 від 02.09.2020, №2 від 25.09.2020 між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ" та ТОВ "ПУЛСТАРТ"; акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1-24/09 від 24.09.2020, № 2-24/09 від 24.09.2020, №3-24/09 від 24.09.2020, № 4-24/09 від 24.09.2020, № 5-24/09 від 24.09.2020, № 6-24/09 від 24.09.2020, № 7-24/09 від 24.09.2020, № 8-24/09 від 24.09.2020, № 9-24/09 від 24.09.2020, № 10-24/09 від 24.09.2020, № 11-24/09 від 24.09.2020, № 12-24/09 від 24.09.2020, № 13-24/09 від 24.09.2020, № 14-24/09 від 24.09.2020, № 15-24/09 від 24.09.2020 року, № 16-24/09 від 24.09.2020, № 17-24/09 від 24.09.2020, № 18-24/09 від 24.09.2020, № 19-24/09 від 24.09.2020, № 20-24/09 від 24.09.2020, № 21-24/09 від 24.09.2020, № 22-24/09 від 24.09.2020, № 23-24/09 від 24.09.2020, № 24-24/09 від 24.09.2020, № 25-24/09 від 24.09.2020, № 26-24/09 від 24.09.2020, № 27-24/09 від 24.09.2020, № 28-24/09 від 24.09.2020, № 29-24/09 від 24.09.2020, № 30-24/09 від 24.09.2020, № 31-24/09 від 24.09.2020 між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ" та ТОВ "ПУЛСТАРТ".

Між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ", в якості покупця, та ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР", в якості продавця, укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №010720 від 01.07.2020.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів №010720 від 01.07.2020 продавець зобов`язується продавати і відпускати нафтопродукти по паливним карткам, що надають право на одержання нафтопродуктів, а покупець зобов`язується оплачувати вартість відпущених у такий спосіб нафтопродуктів. Положеннями розділу 2 договору передбачено, що відпуск нафтопродуктів за картками здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця згідно оформленого рахунку та/або видаткової накладної; термін оплати - протягом 60-ти календарних днів з дати поставки товару та підписання видаткових накладних. Відповідно до п. 5.1 договору асортимент, ціна, кількість та загальна вартість нафтопродуктів визначається у рахунках та видаткових накладних.

Позивач зазначає, що відповідно до документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР" здійснено поставку на адресу позивача товару на суму 15000099,42 грн. (у тому числі з урахуванням ПДВ 2500016,57 грн.).

На підтвердження реальності виконання умов договору в матеріалах справи містяться видаткові накладні №3 від 01.07.2020, №4 від 01.07.2020, №5 від 02.07.2020, №6 від 02.07.2020, №7 від 03.07.2020, №8 від 03.07.2020, №9 від 06.07.2020, №10 від 06.07.2020, №11 від 07.07.2020, №12 від 07.07.2020, №13 від 08.07.2020, №14 від 14.07.2020, №15 від 09.07.2020, №16 від 09.07.2020, №17 від 10.07.2020, №18 від 10.07.2020, №19 від 13.07.2020, №20 від 13.07.2020, №21 від 14.07.2020, №22 від 14.07.2020, №23 від 15.07.2020, №24 від 15.07.2020, №25 від 16.07.2020, №26 від 16.07.2020, №27 від 17.07.2020, №28 від 17.07.2020, №29 від 20.07.2020, №30 від 20.07.2020, №31 від 21.07.2020, №32 від 21.07.2020, №33 від 22.07.2020 на отримання талонів на ДТ між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ" та ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР".

Між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ", в якості орендаря, та ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР "ТРАНСПОРТ ПЛЮС", в якості орендодавця, укладено договір оренди техніки №02/11-01 від 02.11.2020.

Відповідно до умов договору оренди техніки №02/11-01 від 02.11.2020 орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне використання наступне майно, що належить орендодавцю на праві приватної власності (користування) або іншого майнового права. Пунктом 1.1.1 договору оренди техніки найменування: техніка (опис в Додатку №1 до договору). Також, згідно положень пункту 1 договору оренди техніки вартість об`єкта оренди виражається в національній валюті України та визначається в актах приймання-передавання техніки; стан об`єкта оренди на момент передачі в оренду: без зовнішніх і внутрішніх дефектів, придатне до використання в господарській діяльності орендаря. Положеннями п.2.1 договору передбачено, що об`єкт оренди передається в оренду для використання в господарській діяльності орендаря; об`єкт оренди використовується орендарем згідно з нормами і технічними умовами експлуатації, що наведені в технічному паспорті об`єкта оренди. Положеннями розділу 4 договору оренди техніки передбачено, що розмір орендної плати за об`єкт оренди в цілому визначається у відповідних додаткових угодах та актах наданих послуг, які підписуються та скріплюються печатками сторін; орендна плата виплачується орендарем щомісячно в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 15 числа кожного місяця або готівково (за домовленістю сторін); сторони можуть погодити інший порядок та період внесення орендної плати.

Позивач зазначає, що ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР "ТРАНСПОРТ ПЛЮС" перейменовано у ТОВ "МАТАДОР ОЙЛ" та відповідно до документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин, ТОВ "МАТАДОР ОЙЛ" надало на адресу позивача послуги на суму 11100000,00 грн. (у тому числі з урахуванням ПДВ 1850,00 грн.).

На підтвердження реальності виконання умов договору матеріали справи містять акт прийому-передачі техніки №1 від 02.11.2020 між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ" та ТОВ "Сервісний Центр "ТРАНСПОРТ ПЛЮС"; акт надання послуг № Но000124 від 01.12.2020, № Но000125 від 01.12.2020, № Но000126 від 02.12.2020, № Но000127 від 02.12.2020, № Но000128 від 03.12.2020, №Но000129 від 03.12.2020, № Но000133 від 04.12.2020, № Но000130 від 04.12.2020, № Но000131 від 04.12.2020, № Но000137 від 04.12.2020, № Но000134 від 07.12.2020, № Но000132 від 07.12.2020, № Но000135 від 08.12.2020, № Но000136 від 09.12.2020, № Но00076 від 16.11.2020, №Но000082 від 16.11.2020, № Ho000080 від 16.11.2020, № Но000091 від 17.11.2020, № Но000077 від 17.12.2020, № Но000095 від 17.12.2020, № Но000083 від 17.11.2020, № Но000081 від 17.11.2020, № Но000096 від 18.11.2020, № Но000092 від 18.11.2020, № Но000078 від 18.11.2020, № Но000088 від 18.11.2020, № Но000085 від 18.11.2020, № Но000084 від 18.11.2020, № Но000097 від 19.11.2020, №Но000093 від 19.11.2020, № Но000079 від 19.11.2020, № Но000089 від 19.11.2020, №Но000086 від 19.11.2020, № Но000098 від 20.11.2020, № Но000094 від 20.11.2020, № Но000090 від 20.11.2020, № Но0000987 від 20.11.2020.

Між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ", в якості замовника, та ТОВ "ПРОМ СТАФ", в якості постачальника, укладено договір поставки запчастин №1506/20/С від 15.06.2020.

Відповідно до умов договору поставки запчастин №1506/20/С від 15.06.2020 постачальник зобов`язується передати у власність замовника товар відповідно до видаткових накладних, а замовник зобов`язується оплатити і прийняти цей товар на умовах, визначених цим договором. Номенклатура, кількість і ціна товару, що поставляється замовнику вказується у видаткових накладних, а також в рахунках, що виставляються постачальником до замовника. У розділі 2 договору визначено, що ціна на товар, що поставляється за цим договором, встановлюється в національній валюті України; загальна вартість договору, в тому числі, з 20% ПДВ, визначається виходячи із загальної сумарної вартості всіх видаткових накладних. Відповідно до приписів розділу 3 договору оплата товару за цим договором здійснюється по факту поставки. Згідно п.4.1 договору постачальник зобов`язується поставити товар замовнику.

Позивач зазначає, що ТОВ "ПРОМ СТАФ" відповідно до документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин поставило на адресу позивача товару на суму 3625719,37 грн. (у тому числі з урахуванням ПДВ 604286,56 грн.).

На виконання умов договору поставки запчастин сторонами складено та підписано специфікацію до договору №1506/20/С від 15.06.2020.

На підтвердження реальності виконання умов договору матеріали справи містять видаткові накладні на отримання автозапчастин №18-16 від 16.06.2020, № 4-16 від 16.06.2020, №3-16 від 16.06.2020, № 2-16 від 16.06.2020, № 1-16 від 16.06.2020, № 1-16 від 16.09.2020, № 3-16 від 16.09.2020, № 4-16 від 16.09.2020, № 5-16 від 16.09.2020, № 6-16 від 16.09.2020, № 7-16 від 16.09.2020, № 8-16 від 16.09.2020, № 9-16 від 16.09.2020, № 10-16 від 16.09.2020, №11-16 від 16.09.2020, № 12-16 від 16.09.2020, № 13-16 від 16.09.2020, № 14-16 від 16.09.2020, №15-16 від 16.09.2020, № 16-16 від 16.09.2020, № 17-16 від 16.09.2020, № 2-16 від 16.09.2020; товарно-транспортні накладні №18-16 від 16.06.2020, № 4-16 від 16.06.2020, № 3-16 від 16.06.2020, № 2-16 від 16.06.2020, № 1-16 від 16.06.2020, № 1-16 від 16.09.2020, № 3-16 від 16.09.2020, № 4-16 від 16.09.2020, № 5-16 від 16.09.2020, №6-16 від 16.09.2020, № 7-16 від 16.09.2020, № 8-16 від 16.09.2020, № 9-16 від 16.09.2020, №10-16 від 16.09.2020, № 11-16 від 16.09.2020, №12-16 від 16.09.2020, №13-16 від 16.09.2020, № 14-16 від 16.09.2020, № 15-16 від 16.09.2020, №16-16 від 16.09.2020, № 17-16 від 16.09.2020, №2-16 від 16.09.2020.

Між ТОВ "СХІДБУДТРАНСГАЗ", в якості замовника, та ТОВ "ДНЕПРТОРГПРАЙМ К", в якості постачальника укладено договір поставки запчастин №02/09-01 від 25.09.2020.

Відповідно до умов договору поставки запчастин №02/09-01 від 25.09.2020 постачальник зобов`язується передати у власність замовника товар відповідно до видаткових накладних, а замовник зобов`язується оплатити і прийняти цей товар на умовах, визначених цим договором. Номенклатура, кількість і ціна товару, що поставляється замовнику вказується у видаткових накладних, а також в рахунках, що виставляються постачальником до замовника. У розділі 2 договору визначено, що ціна на товар, що поставляється за цим договором, встановлюється в національній валюті України; загальна вартість договору, в тому числі, з 20% ПДВ, визначається виходячи із загальної сумарної вартості всіх видаткових накладних. Відповідно до приписів розділу 3 договору оплата товару за цим договором здійснюється по факту поставки. Згідно п. 4.1 договору постачальник зобов`язується поставити товар замовнику.

Листом №17-1 від 7.03.2021 ТОВ "ДНЕПРТОРГПРАЙМ К" повідомило позивача про те, що підприємство у своїй діяльності не використовує печатку, у зв`язку з чим документи, які містять лише підпис директора товариства, вважаються належним чином засвідченими.

Позивач зазначає, що ТОВ "ДНЕПРТОРГПРАЙМ К" відповідно до документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин поставило на адресу позивача товару на суму 4179862,22 грн. (у тому мислі з урахуванням ПДВ 696643,70 грн.).

На підтвердження реальності виконання умов договору матеріали справи містять видаткові накладні на отримання запчастин № 4-16 від 16.09.2020, № 1-16 від 16.09.2020, №3-16 від 16.09.2020, № 2-16 від 16.09.2020, товарно-транспортні накладні №4-16 від 16.09.2020, № 1-16 від 16.09.2020, № 3-16 від 16.09.2020, № 2-16 від 16.09.2020.

Позивач зазначає, що товари і послуги придбані у ТОВ "Ідеаліс", ТОВ "ПРОМ СТАФ", ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР", ТОВ "Матадор Ойл", ТОВ "ПУЛСТАРТ", ТОВ "Днепрторгпрайм К" задля використання у власній господарській діяльності та використані підприємством позивача в оподатковуваних операціях та в межах власної господарській діяльності.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За вимогами частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону № 996-XIV).

При цьому, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що реалізація господарської операції здійснюється не в момент укладення договору, а під час виконання зобов`язань, що з нього випливають та підтверджується первинними документами, які складаються на підставі договору: акти прийому-передачі товару, виконання робіт або надання послуг та відповідними платіжними дорученнями тощо.

Доказів того, що первинні документи позивачем складені всупереч вимог чинного законодавства, відповідачем до суду першої та апеляційцної інстанції не надано.

Позивач зазначає, що ТОВ "Східбудтрансгаз" за період з 01.06.2018 по 31.03.2021 укладені договори на виконання робіт з ТОВ НВП БАРХАН договір №03/04 від 03.04.2019 про надання послуг; ТОВ "Будівельник" договір субпідряду № 3-Д/2020 СП від 02.04.2020; договір субпідряду № 9-ЗПБ/2020СП від 02.04.2020; договір №6-ЗПБ/2020СП від 02.04.220; договір субпідряду №10 ЗПБ/2020 СП від 02.04.2020.

Так, предметом вказаних договорів є роботи по облаштуванню майданчиків зовнішнього бурового підрядника по свердловинам замовника. Територія розташування майданчиків - Харківська область. Відповідно до вказаних договорів виконано роботи по облаштуванню дванадцяти майданчиків.

За вказаний період одним з найбільших замовників на виконання робіт було ТОВ "Будівельник".

Виконання робіт почались з квітня 2020 року, згідно актів виконаних робіт форма КБ-3 та відомості ресурсів розділ 11 "Будівельні машини і механізми" для виконання вищезазначених робіт задіяна така техніка як тягач сідельний, автомобілі бортові, крани на автомобільному ходу, автонавантажувачі, екскаватори, бульдозери, котки та інша техніка.

Розрахунки із зазначеними замовниками відображені в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 361 "Розрахунки з покупцями".

Позивач зазначає, що станом на 31.03.2021 на балансі підприємства рахувались такі основні засоби: бульдозер - 1 одиниця; трал ВАРЗ - 1 одиниця; екскаватор навантажувач - 2 одиниці; КАМАЗ сідловий тягач - 1 одиниця; КРАН МАЗ - 1 одиниця; МАН сідловий тягач - 1 одиниця; НЕФАЗ напівпричеп; КРАЗ-65055 - 1 одиниця; МАЗ Автокран - 1 одиниця; ЗИЛ 133 ГЯ Автокран - 1 одиниця.

Розрахунки по придбанню основних засобів відображені в оборотно-сальдовій відомості по рахунку № 10 "Основні засоби".

Також позивач зазначив, що виконання робіт від замовника ТОВ "Будівельник" такою кількістю техніки неможлива, у зв`язку з чим ТОВ "Східбудтрансгаз" для виконання робіт залучало додаткову техніку згідно з умовами договорів виконаних робіт та договорів оренди.

Так, підприємством позивача укладено договори оренди з ТОВ "Буденергомонтаж-1" №03/10/20-2 від 03.10.2020, у відповідності до умов якого орендовано бульдозер SEM 816D, ФОП ОСОБА_1 №01-10/18 від 08.10.2018, у відповідності до умов якого орендовано автомобіль марки ДАФ та напівпричеп, ПАТ "УКРГАЗБУД" № 10/04 від 10.04.2020, у відповідності до умов якого орендовано бульдозер ДЗ-110, бульдозер ДЗ-110, автомобіль КРАЗ-6510, екскаватор Хитачи, екскаватор Теrех, бульдозер ДЗ-109.

Розрахунки із вказаними постачальниками відображено по рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками".

Позивач зазначає, що з огляду на вид здійснюваної підприємством діяльності, у випадку поломки техніки на заміну запчастин потрібен час, до якого входить час замовлення запчастин, їх доставку та ремонт. Такий процес займає від місяця до двох, що в свою чергу впливає на строк виконання підприємством позивача підрядних робіт. З огляду на вказані обставини, ТОВ "СХІДБУТРАНСГАЗ" за наявності вільних коштів періодично намагається здійснювати придбання товарно-матеріальних цінностей, які найбільш частіше схильні до поломок.

Зазначене, не суперечить вимогам законодавства України, оскільки придбання наперед товарно-матеріальних цінностей задля забезпечення майбутньої оперативної діяльності підприємства.

Так, зі змісту наданих представником позивача в ході розгляду справи зазначено, що за період з 2019 по 2020 pp. підприємством для оперативних потреб здійснено придбання наступних товарно-матеріальних цінностей: гідроциліндр підйому відвалу, гідророзподільник, ніж відвалу, фракціонбортовий, насос підйому кабіни, ресора передач, колодки гальмові для ЗІЛу, барабан гальмовий задній, камера гальмовна з пружинами, кран роз`єднувальний, гідроциліндр, супорт гальмівний, головна передача зад. моста, штанга реактивна, механізм блокування МОД в зборі, чашка диференціала КАМАЗ моста заднього, ресора передня для МАЗа, лист ресори, устрій натяжний компресора, радіопровод охолодження, шестерня відомо приводна, фільтр масляний грубої очистки ЯМЗ, маховик ЯМЗ, акумулятор, форсунки, скло для МАЗу, клапан підйому платформи, кран підйому платформи, сидіння для водія МАЗ, гідроциліндр КС, диференціал КРАЗ, коробки роздаточні, фланець укріплення валу, шестерня переднього ходу, вал вторинний, муфта зубчаста, картер заднього моста. ГУР МАЗ в зборі, механізм рульовий МАЗ з розподільником, насос колісний для МАЗу, диск колісний, барабан гальмовний для МАЗу, вал рульового управління для МАЗу, розподільник повітря, камера гальмовна, елемент КПР регулятора сил МАЗу, підшипник вижимний для КАМАЗу, наконечник лівий в зборі, шестерня заднього моста, колесо б/диск в зборі, автогума.

Зазначені запчастини придбані в рамках здійснення господарських операцій із контрагентами ТОВ "ПРОМ СТАФ" та ТОВ "Днепрторгпрайм" та на цей час знаходяться на складі. Придбання зазначених запчастин відображено у відповідній оборотно-сальдовій відомості.

Матеріалами справи підтверджено, що підприємством позивача під склад орендовані приміщення, а саме складський майданчик загальною площею 2384 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Дрогобич, вул. Фабрична, 38А, у ТОВ "УКРГАЗБУД", про що укладено договір оренди №1-04/19 від 01.04.2019.

Плата за оренду зафіксована на момент укладення договору оренди, територіальне розташування складу відповідає усім господарським вимогам, а саме склад розташований біля залізничного переїзду. Товарно-матеріальні цінності та запчастини, придбанні підприємством позивача за період з 2019 по 01.07.2021 pp. зберігаються саме в цих складських приміщеннях.

Позивач вказує, що заправка техніки здійснюється доставкою палива в цистернах та розливається в баки техніки, а частина зберігається в ємкості на майданчиках, також підприємство позивача має відповідну ліцензію на зберігання палива. Водночас, такі транспортні засоби як самоскиди та тягачі з напівпричепами постійно знаходяться в дорозі задля здійснення господарської діяльності та для безперебійної роботи машин у випадку нехватки палива закуплені картки на заправку Дизельного палива. Також зазначено, що в середньому за один день роботи використовується 1732 літрів палива. При цьому, придбання палива для забезпечення оперативної діяльності підприємства відображено в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 203 "Паливо". Використання палива фіксується у подорожніх листах та змінних рапортах.

Матеріалами справи підтверджено, що товари і послуги, поставлені на користь підприємства позивача від ТОВ "Ідаліс", ТОВ "ПРОМ СТАФ", ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР", ТОВ "Матадор Ойл", ТОВ "Пулстар", ТОВ "Днепрторгпрайм К" призначені для використання у власній господарській діяльність підприємства позивача і використані в оподатковуваних операціях та в межах власної господарської діяльності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанці про необґрунтованість та недоведеність відповідачем не здійснення реалізації придбаних позивачем у вказаних контрагентів товарно-матеріальних цінностей.

Щодо доводів відповідача про ненадання до перевірки товарно-транспортних накладних, що підтверджують факт транспортування товарів від контрагентів-постачальника ТОВ "Ідеаліс", ТОВ "ПРОМ СТАФ", ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є, серед інших, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Відповідно до пункту 1 цих Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

За змістом підпунктів 11.4 та 11.6 Правил № 363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

З аналізу змісту пунктів 1 та 2 вказаного Переліку вбачається, що наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - накладна не оформлюється.

Таким чином, товарно-транспортна накладна підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Відсутність товарно-транспортної накладної або наявність неточностей при її складенні, тим не менш, не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 16 травня 2019 року по справі №813/552/15.

Щодо доводів відповідача про неможливість встановлення факту ким саме підписувались документи зі сторони постачальників ТОВ "Ідеаліс", ТОВ "ПРОМ СТАФ", ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР", ТОВ "МАТАДОР ОЙЛ колегія суддів зазнача, що з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що первинні документи частково містять зазначення про посаду осіб, якими підписувались, але наявність певних недоліків у складених за результатами проведених господарських операцій первинних документах не може бути самостійним свідченням про фіктивність господарських взаємовідносин.

Щодо доводів відповідача, що згідно проведеного аналізу показників контрагента ТОВ "Ідеаліс" у останнього відсутні основні фонди та згідно аналізу даних ЄРПН встановлено відсутність отримання товарно-транспортних послуг, навантажувально-розвантажувальних робіт, тощо, щодо ТОВ "ПРОМ СТАФ" встановлено відсутність основних фондів та згідно аналізу даних ЄРПН встановлено відсутність отримання послуг з оренди складських приміщень, опалення, водопостачання, електроенергії, зв`язку, тощо, щодо ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР" встановлено відсутність основних фондів та згідно аналізу даних ЄРПН встановлено відсутність отримання послуг з оренди складських приміщень, опалення, водопостачання, електроенергії, зв`язку, тощо, що на переконання контролюючого органу свідчить про нереальність здійснення транспортування товарів від ТОВ "Ідеаліс", ТОВ "ПРОМ СТАФ", ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР" на адресу підприємства позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, висновки контролюючого органу про відсутність у контрагентів трудових та матеріально-технічних ресурсів, як і не подання такими контрагентами звітності, контролюючим органом зроблено на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація, носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, фактично будь-які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже, така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду у постанові від 30 серпня 2022 року по справі № 640/8351/21.

Щодо доводів відповідача про не оформлення належним чином змін податкової адреси контрагента ТОВ "Ідеаліс", колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що сторонами, з метою виконання умов договору, укладено додаткову угоду №1 від 05.09.2019 до договору поставки №5-2019 від 27.05.2019 згідно якої сторони погодились змінити та доповнити пункт договору стосовно даних постачальника, а саме адреси Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Першотравнева, буд. 14, кв. 3, офіс 15.

Щодо доводів відповідача, що у ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР" у перевіряємому періоді податковою адресою є: Львівська область, м. Львів, вул. Водогінна, буд. 2, а податкові накладні реєструються поза межами України, що свідчить про неузгодженість даних та формальність оформлення первинних документів, колегія суддів зазначає, що допущенні контрагентом позивача можливі порушення не можуть бути свідченням вчинення саме позивачем порушень податкового законодавства.

Щодо доводів відповідача про отримання податкової інформації відносно контрагентів позивача ТОВ "Ідеаліс", ТОВ "ПРОМ СТАФ", ТОВ "РОЯЛ ЕЛІСТАР" та участь зазначених контрагентів у провадженнях за фактом скоєння злочину, передбаченого ст.ст. 205, 212 Кримінального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб`єктів не покладається обов`язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Крім того, належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, положень Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 Кримінального кодексу України та статтею 212 Кримінального кодексу України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статей 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Також колегія суддів зазначає, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.

В той же час, порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічні висновки містиять постанови Верховного Суду від 30.05.2019 по справі №820/1009/17, від 03.04.2020 по справі №160/4200/19, від 10.04.2020 по справі №440/1082/19, від 16.04.2020 по справі №805/5017/15-а.

Відповідно до положень ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини шостої статті 78 КАС України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Докази наявності вироків, що набрали законної сили стосовно посадових осіб контрагентів, а також де б досліджувались господарські операції між позивачем та контрагентами в рамках кримінального провадження в матеріалах справи відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 822/551/18, Великою Палатою Верховного Суду 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19.

Таким чином, суд зазначає, що ні на момент проведення перевірки та фіксації її наслідків контролюючим органом, ні станом на час розгляду судом даної справи інформація стосовно винесення вироку щодо посадових осіб контрагентів позивача або ж підприємства позивача відсутня.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами ТОВ "Ідеаліс" (код за ), ТОВ "Пром Стаф" (код за ), ТОВ "Роял Елістар" (код за ), ТОВ "Матадор Ойл" (код за ), ТОВ "Пулстарт" (код за ), ТОВ "Днепрторгпрайм К" (код за ) в адресу ТОВ "Східбудтрансгаз" (код за ) при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення вимог чинного законодавства.

Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Так, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Оскільки первинні документи по взаємовідносинам позивача із контрагентами ТОВ "Ідеаліс" (код за ), ТОВ "Пром Стаф" (код за ), ТОВ "Роял Елістар" (код за ), ТОВ "Матадор Ойл" (код за ), ТОВ "Пулстарт" (код за ), ТОВ "Днепрторгпрайм К" (код за ) в адресу ТОВ "Східбудтрансгаз" (код за ) оформлені у відповідності до вимог ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", чим спростовано висновки перевіряючих під час проведення перевірки стосовно порушення позивачем положень податкового законодавства, відтак наявні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення №8 від 09.08.2021.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 по справі № 520/18341/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 22.05.2023 року