Справа № 856/2/22-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2023 року

м. Київ

справа № 856/2/22-а

адміністративне провадження № А/990/1/23, № А/990/2/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Мороз Л.Л.,

суддів: Рибачука А.І., Стрелець Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шосенко К.М.,

представника позивача - Соломончук Г.С.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Герасимишиної Т.В.,

представників третіх осіб - Шуман О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 856/2/22-а за позовом Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Житомирській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АКРІС-ГРУП», про примусове відчуження частини земельної ділянки приватної власності, з мотивів суспільної необхідності, провадження у якій відкрито

за апеляційною скаргою Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області та апеляційною скаргою Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Житомирській області)

на рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022, ухвалене у складі колегії суддів: головуючого судді Гонтарука В.М., суддів Білої Л.М., Матохнюка Д.Б.,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

04.08.2022 Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Служба автомобільних доріг у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АКРІС -ГРУП» , в якому просила:

1) Примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 0,0075 га, що є частиною земельної ділянки площею 1,5738 га, кадастровий номер:01:000:1191, що належить ОСОБА_1 на праві власності та розташована на території Кам`янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, категорія землі: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, за ціною визначеною звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки № ESK-1 від 16.11.2021 у розмірі 2 389, 00 грн шляхом перерахування на зазначений ОСОБА_1 банківський рахунок, звільнивши земельну ділянку протягом 10 днів, після попереднього повного відшкодування їх вартості.

2) Виділити із земельної ділянки площею 1,5738 га, за кадастровим номером :01:000:1191, технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, в окремі земельні ділянки, із яких:

земельна ділянка площею 1,5563 га - залишається у приватній власності ОСОБА_1 ;

земельна ділянка 0,0075 га - відчужується у державну власність з мотивів суспільної необхідності, із забезпеченням державної реєстрації зазначених земельних ділянок та прав на них у визначеному законодавством порядку.

3) Зобов`язати громадянку ОСОБА_1 надати Житомирській районній державній адміністрації Житомирської області реквізити банківського рахунку, на який необхідно перерахувати кошти у розмірі 2 389, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що частина земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 підлягає примусовому відчуженню у державну власність з мотивів суспільної необхідності для проведення перевлаштування існуючої опори № 47 електричної мережі АТ «Житомиробленерго» - ПЛ 110 кВ «Житомир-АЗЧ-2» на км 141+139.95, оскільки виконання перевлаштування опор без припинення права власності відповідача на вказану частину земельної ділянки є неможливим.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022 відкрито провадження у вказаній справі.

Сьомий апеляційний адміністративний суд рішенням від 13.12.2022 відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області та Служба автомобільних доріг у Житомирській області звернулися до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції в адміністративних справах відповідно до частини другої статті 292 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) із апеляційними скаргами, які надійшли до суду 23.01.2023 та 24.01.2023 відповідно, у яких просять суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі № 856/2/22-а (адміністративне провадження № А/990/1/23).

Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Служби автомобільних доріг у Житомирській області на рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі № 856/2/22-а (адміністративне провадження № А/990/2/23).

Верховний Суд провівши необхідні підготовчі дії ухвалою від 13.03.2023 призначив справу до розгляду.

25.04.2023 на адресу Верховного Суду надійшло клопотання Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області № 04-01/587 від 24.04.2023 про заміну (перейменування) третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, згідно з яким у зв`язку зі зміною найменування Служби автомобільних доріг у Житомирській області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області заявник просить суд вважати третьою особою без самостійних вимог, на стороні позивача Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Службою автомобільних доріг у Житомирській області були оформлені матеріали місця розташування земельних ділянок для розміщення смуги відводу автомобільної дороги Київ-Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород) (М-06) на ділянці км 129,6 - км 151,73, а саме на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 678-р «Про затвердження проекту «Реконструкція автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород) на ділянці км 129.6 - км 151,73, Житомирська область», було видано та затверджене завдання з розробки проектно-кошторисної документації на реконструкцію автомобільної дороги Київ-Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород) на ділянці км 129,6 - км 151,73, Житомирська область.

Окрім того, був затверджений експертний звіт № ЕSК-1 щодо розгляду проектної документації (позитивний) за проектом «Реконструкція автомобільної дороги Київ - Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород) (М-06) на ділянці км 129,6 - км 151,73, Житомирська область», в якому зазначено, що проектна документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки.

Відповідно до завдання № 6-4/09 з розробки проектно-кошторисної документації на реконструкцію автомобільної дороги Київ-Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород) (М-06) на ділянці км 129,6 - км 151,73 Житомирська область, затвердженого заступником голови Укравтодору 17.12.2009, замовником реконструкції вказаної автомобільної дороги є Служба автомобільних доріг Житомирській області. Джерела фінансування: кошти державною бюджету, кредитні кошти.

При проведенні реконструкції автомобільної дороги Київ-Чоп (на Будапешт через Львів. Мукачеве, Ужгород) (М-06) на ділянці км 129,6 - км 151,73 Житомирська область, на ділянці північного обходу м. Житомир, виникла необхідність проведення перевлаштування існуючої опори № 47 електричної мережі АГ «Житомиробленерго» - ПЛ 110 кВ «Житомир-АЗЧ-2» на км 141+139.95, яка розміщена на земельній ділянці за кадастровим номером :01:000:1191.

Згідно з Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.12.2021 НВ-021, земельна ділянка за кадастровим номером :01:000:1191 загальною площею 1,5738 га, яка розташована: Житомирська область, Житомирський район, Кам`янська сільська рада, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства, угіддя - рілля 0,4306 га та 0.9390 га; землі, які перебувають у стадії меліоративного освоєння та відновлення родючості трутів 0.2042га, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 .

З метою проведення перевлаштування існуючої опори № 47 на особливо важливому об`єкті державного значення, та відповідно до законів України «Про землеустрій», «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», керуючись статтями 99, 100 Земельного кодексу України, Житомирською районною державною адміністрацією на адресу власника земельної ділянки, а саме: ОСОБА_1 було надіслано рекомендований лист від 13.08.2021 № 18-6/2091 про прийняття рішення та надання нотаріально завіреної згоди щодо встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки (кадастровий номер :01:000:1191), а саме: площею 0,0075 га, з проханням повідомити про прийняте рішення на адресу Житомирської райдержадміністрації (м. Житомир, вул. Лесі Українки, 1), що підтверджується квитанцією ФН ПРРО .

У листі від 13.08.2021 № 18-6/2091 ОСОБА_1 вказувалось також про те, що оплату вартості нотаріальних послуг та всіх інших витрат здійснюватиме Служба автомобільних доріг у Житомирській області.

Інформація про прийняте рішення ОСОБА_1 у відповідь на лист від 13.08.2021 № 18-6/2091 на адресу Житомирської райдержадміністрації не надходила.

Згідно із Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки № ESK-1 від 16.11.2021 ринкова вартість об`єкта оцінки (земельної ділянки, площею 0,0075 га, яку потрібно вилучити із земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:1191) станом на дату оцінки становить - 2 389, 00 грн.

Відтак, керуючись статтями 17, 146, 151 Земельного кодексу України статтями 350, 351 Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 7, 8, 10 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 678-р «Про затвердження проекту «Реконструкція автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород) на ділянці км 129.6 - км 151,73, Житомирська область», розглянувши клопотання Служби автомобільних доріг у Житомирській області, Головою Житомирської райдержадміністрації прийнято розпорядження від 14.02.2022 № 32 «Про викуп земельної ділянки приватної власності для суспільних потреб».

На виконання пункту 2 вищезазначеного розпорядження Житомирською районною державною адміністрацією направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендований лист від 17.02.2022 № 01-18/486 з повідомленням про вручення, в якому зазначено про видачу відповідного розпорядження та наголошено на необхідності повідомлення про прийняте рішення (письмово) щодо надання згоди на викуп або відмову від такого викупу протягом 30 календарних днів з дня його отримання, а також, що у разі неотримання згоди власника земельної ділянки на викуп, орган виконавчої влади зобов`язаний прийняти рішення про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності. В підтвердження вручення даного листа позивачем надано повідомлення про вручення поштового відправлення, зі змісту якого вбачається, що останнє було вручено представнику відповідача за довіреністю 22.03.2022.

У зв`язку з неповідомленням ОСОБА_1 позивача про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу земельної ділянки або відмову від такого викупу, відповідно до статей 6, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Указу Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», статей 350, 351 Цивільного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 678-р «Про затвердження проекту «Реконструкція автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород) на ділянці км 129.6 - км 151,73, Житомирська область», керуючись статтями 17, 143, 147, 151 , абзацом 7 пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, у зв`язку із зверненням Служби автомобільних доріг у Житомирській області, начальником Житомирської районної військової адміністрації видано розпорядження від 21.07.2022 № 100 «Про відчуження земельної ділянки приватної власності з мотивів суспільної необхідності», у якому зобов`язано здійснити у судовому порядку відчуження частини земельної ділянки, що перебуває у приватній власності ОСОБА_1 за кадастровим номером :01:000:1191, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Кам`янська сільська рада; згідно з додатком до розпорядження викуп буде проводитися у строк 2022-2025 роки за рахунок державних або кредитних коштів.

Вважаючи, що відповідач, як власник земельної ділянки, не виконала вимог частини першої статті 11 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» та не надала відповіді на письмове повідомлення, Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області у відповідності зі статтями 15, 16 вищезазначеного Закону звернулась до адміністративного суду із цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ першої інстанції

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, Сьомий апеляційний адміністративний суд виходив із того, що, по-перше, позивачем не доведено наявність виключної необхідності, обумовленої загальнодержавними інтересами, для примусового відчуження частини земельної ділянки відповідача для проведення перевлаштування існуючої опори № 47 електричної мережі AT «Житомиробленерго», а, по-друге, позивачем не дотримано встановлений Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» порядок примусового відчуження земельних ділянок.

IV. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНих СКАРГ ТА ВІДЗИВІВ НА НИХ

Апеляційні скарги Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області та Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Житомирській області) мотивовані, зокрема тим, що лист від 13.08.2021 № 18-6/2091 не є листом, що передбачений частиною третьою статті 10 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», адже останній стосувався перемовин з укладення сервітуту без позбавлення відповідача права володіння частиною земельної ділянки, необхідною для перевлаштування існуючої опори № 47. Обов`язок письмового повідомлення про прийняття рішення про викуп частини земельної ділянки у відповідні строки, встановлені частиною другою статті 10 вищезазначеного Закону, з усіма необхідними відомостями, визначеними частиною п`ятою статті 10 вказаного Закону, реалізовано позивачем шляхом направлення рекомендованого листа від 17.02.2022 № 01-18/486 з повідомленням про вручення, отриманого представником відповідача 22.03.2022. І, насамкінець, саме АТ «Житомиробленерго» визначило місце розташування та перевлаштування існуючої опори № 47 електричної мережі АТ «Житомиробленерго», що спростовує відсутність доказів неможливості проведення перевлаштування відповідної опори без припинення права власності відповідача на частину належної їй земельної ділянки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що орган виконавчої влади зобов`язаний забезпечити отримання власником земельної ділянки, щодо якої прийнято рішення про її викуп, письмового повідомлення в обсязі, передбаченому статтею 10 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», в той час, коли лист від 17.02.2022 був вручений ОСОБА_1 лише 13.10.2022 у якості додатку до позову райдержадміністрації (тобто вже під час розгляду справи в судовому порядку), про що свідчить відповідна розписка відповідача на описі вкладення у цінний лист, яким направлена позовна заява, жодних довіреностей ОСОБА_1 на отримання поштової кореспонденції не видавала, позивачем протилежного не доведено, більше того, ОСОБА_1 у зв`язку з воєнними діями на території України з 05.03.2022 по 03.06.2022 знаходилася за межами України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тобто позивачем не було дотримано процедури повідомлення власника земельної ділянки про прийняття рішення про її викуп; з огляду на те, що у райдержадміністрації відсутні повноваження на укладення сервітуту з власником земельної ділянки, а лист райдержадміністрації від 13.08.2021 № 18-6/2091, який ОСОБА_1 не отримувала, не свідчить про проведення належним чином процедури узгодження з власником можливості встановлення земельного сервітуту, висновок суду про те, що позивач не навів доказів проведення належним чином процедури узгодження з відповідачем можливості встановлення земельного сервітуту, є обґрунтованим; окрім того, має місце невизначеність основних умов викупу земельної ділянки, зокрема в частині викупної ціни та строку викупу, що в підсумку свідчить про грубе порушення процедури примусового відчуження об`єктів нерухомості для суспільних потреб, яка визначена статтями 5, 10 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, пояснення учасників справи та, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевірив законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, та дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Аналогічні за змістом положення щодо непорушності права власності містяться й у статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частиною другою якої передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Підстави припинення права власності визначені у статті 346 ЦК України, згідно із пунктом 6 частини першої якої право власності припиняється у разі примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону.

Викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, приватної власності для суспільних потреб чи їх примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності здійснюються в порядку, встановленому законом (стаття 350 ЦК України).

Припинення права власності на нерухоме майно у зв`язку з викупом для суспільних потреб чи примусовим відчуженням з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, на якій воно розміщене також регламентоване положеннями статті 351 ЦК України.

Стаття 146 Земельного кодексу України, в свою чергу, також передбачає, що викуп земельних ділянок для суспільних потреб, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності регламентовані Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» № 1559-VI від 17.11.2009 (далі - Закон № 1559-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 1559-VI примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - це перехід права власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду.

Суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку.

Згідно із частиною другою статті 2 Закону № 1559-VI дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані з викупом земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для забезпечення суспільних потреб чи пов`язані з примусовим відчуженням зазначених об`єктів нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності, якщо такі потреби не можуть бути забезпечені шляхом використання земель державної чи комунальної власності.

Об`єктом відчуження є земельна ділянка (її частина), житловий будинок, інші будівлі, споруди, багаторічні насадження, що на ній розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (частина перша статті 3 Закону № 1559-VI).

За приписами частин першої-четвертої статті 4 Закону № 1559 фізичні або юридичні особи не можуть бути протиправно позбавлені права приватної власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені.

Викуп чи примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, допускається на підставі та в порядку, встановлених цим Законом.

Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом.

Викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об`єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об`єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому.

Згідно зі статтею 7 Закону № 1559 органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб, зокрема, як будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв`язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.

Частиною 2 статті 7 Закону № 1559 передбачено, що рішення про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб, визначених частиною першою цієї статті, органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування приймають на підставі генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, матеріалів погодження місця розташування таких об`єктів проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та іншої документації із землеустрою, затверджених в установленому законодавством порядку.

Місце розташування об`єкта, під розміщення якого здійснюється викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, погоджується в порядку, встановленому статтею 151 Земельного кодексу України.

У статті 8 Закону № 1559 визначено повноваження органів виконавчої влади щодо викупу земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб.

Так, органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об`єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб, зокрема, як будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв`язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.

Рішення про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб, якщо передбачається місце розташування об`єкта в межах території району приймає районна державна адміністрація.

В подальшому органом, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки проводиться процедура щодо повідомлення власника (власників) земельної ділянки про прийняття такого рішення, ведення переговорів щодо умов викупу земельної ділянки, передбачені Розділом ІІ Закону № 1559.

Так, як визначено частиною другою статті 10 Закону № 1559-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зобов`язаний письмово повідомити про це їх власника (власників) протягом п`яти днів з дня прийняття такого рішення, але не пізніше як за три місяці до їх викупу. Цей строк поширюється також на тих осіб, які стануть власниками таких об`єктів протягом трьох місяців з дня надходження зазначеного повідомлення.

Інформація (письмове повідомлення) надсилається власнику (власникам) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому (їм) особисто під розписку.

Орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування зобов`язаний забезпечити отримання власником (власниками) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо яких прийнято рішення про їх викуп, письмового повідомлення в обсязі, передбаченому цією статтею.

У письмовому повідомленні, що надсилається власнику (власникам) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, які підлягають викупу для суспільних потреб, зазначається інформація щодо:

об`єктів викупу, їх місцезнаходження, а для земельних ділянок додатково - площі, кадастрового номера (за наявності), категорії земель;

мети викупу;

умов викупу (орієнтовна викупна ціна, строк викупу, джерело фінансування витрат, пов`язаних з викупом), а також відомостей про земельну ділянку, інші об`єкти нерухомого майна, що можуть бути надані замість викуплених;

прав і обов`язків власника (власників) земельної ділянки, іншого нерухомого майна, що на ній розміщено, які виникли у зв`язку з їх викупом відповідно до закону;

відомостей про житловий будинок, жиле приміщення (місцезнаходження, площа), що надається замість викуплених (частина п`ята статті 10 Закону № 1559-VI).

До інформації (письмового повідомлення) додається план земельної ділянки (її частини), що підлягає викупу, і посвідчена в установленому законом порядку копія рішення про її викуп.

Відповідно до статті 11 Закону № 1559-VI власник (власники) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, протягом одного місяця з дня отримання інформації (письмового повідомлення) згідно зі статтею 10 цього Закону письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу або відмову від такого викупу.

У разі надання власником (власниками) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, згоди на проведення переговорів щодо умов їх викупу представники органу, який прийняв рішення про їх викуп, після отримання власником (власниками) цих об`єктів інформації (письмового повідомлення) проводять переговори з власником (власниками) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо викупної ціни, строків та інших умов викупу.

Статтею 15 Закону № 1559-VI визначено, що у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об`єктів національної безпеки і оборони; лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації; об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення; об`єктів природно-заповідного фонду; кладовищ.

Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №1559-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів.

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що у разі наявного факту відмови власника об`єкта права приватної власності від укладення договору купівлі-продажу або іншого правочину щодо відчуження такого об`єкта орган, що приймав рішення про його викуп, приймає рішення про примусове відчуження об`єкта права приватної власності.

Таке рішення, одночасно, є передумовою звернення органу, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження земельної ділянки.

Частиною 2 статті 16 Закону № 1559-VI визначено, що вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об`єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

Також, обов`язковою умовою реалізації рішення щодо викупу земельної ділянки примусово є дотримання органом, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки процедури визначеної законом щодо прийняття рішення, повідомлення власника про викуп земельної ділянки з суспільних потреб, забезпечення права на участь у переговорах щодо умов викупу.

Лише дотримання визначеного Законом № 1559-VI порядку примусового відчуження земельних ділянок та інших об`єктів нерухомого майна має бути основою відносин між власником та суспільством і державою, яка його представляє, для забезпечення свободи конституційно гарантованого права приватної власності.

У разі задоволення позовних вимог рішенням суду визначається викупна ціна та порядок її виплати, а також перелік та порядок надання майна замість відчуженого (частина третя статті 16 Закону № 1559).

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду в порядку, визначеному Законом № 1559-VI та статтею 267 КАС України стала, на думку позивача, відсутність добровільної згоди відповідача на викуп земельної ділянки для суспільних потреб.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, повідомлення щодо рішення про викуп земельної ділянки, прийняте позивачем у формі розпорядження від 14.02.2022 № 32 «Про викуп земельної ділянки приватної власності для суспільних потреб», направлено Житомирською районною державною адміністрацією на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом від 17.02.2022 № 01-18/486 з повідомленням про вручення.

В підтвердження вручення даного листа позивачем надано повідомлення про вручення поштового відправлення, зі змісту якого вбачається, що останнє було вручено представнику відповідача за довіреністю 22.03.2022.

В той же час, відповідач наголошує на тому, що жодних довіреностей на отримання поштової кореспонденції вона не видавала, при цьому позивачем в ході судового розгляду протилежного не доведено; у відповідний період згідно із наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон остання з огляду на воєнні дії перебувала за межами території України; відповідне розпорядження відповідачем отримано 13.10.2022, вже під час розгляду даної адміністративної справи в суді першої інстанції.

Більше того, як зазначено вище, орган виконавчої влади зобов`язаний забезпечити отримання власником земельної ділянки, щодо якої прийнято рішення про їх викуп, письмового повідомлення про відповідне рішення в обсязі, передбаченому статтею 10 Закону № 1559-VI.

При цьому з долученого позивачем (в підтвердження направлення на адресу відповідача повідомлення про прийняття рішення про викуп земельної ділянки) до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 501 вбачається, що останнє надіслано не на поштову адресу відповідача: АДРЕСА_1 , а до відділення: Житомир. 10031.

Таким чином, у справі відсутні докази отримання відповідачем належним чином оформленого відповідно до вимог частини п`ятої статті 10 Закону № 1559-VI письмового повідомлення про прийняття рішення про викуп земельної ділянки з усіма необхідними відомостями.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не був повідомлений належним чином про викуп земельної ділянки для суспільних потреб, яка перебуває у її власності, у встановленому законом порядку, що є грубим порушенням процедури примусового відчуження земельних ділянок, яка визначена статтями 10, 15 Закону № 1559-VI, а, отже, достатньою підставою для відмови у позові в повному обсязі.

Водночас, за умови порушення процедури примусового відчуження земельних ділянок, зокрема в частині направлення повідомлення про прийняття рішення про викуп земельної ділянки, висновки суду першої інстанції в частині недоведення наявності виключної необхідності, обумовленої загальнодержавними інтересами, для примусового відчуження частини земельної ділянки відповідача для проведення перевлаштування існуючої опори № 47 електричної мережі AT «Житомиробленерго», а також в частині не проведення переговорів з власником земельної ділянки щодо викупної ціни, строків та інших умов викупу, незалучення орендаря земельних ділянок відповідача до переговорів, є передчасними.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 267, 310, 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області та Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Житомирській області) залишити без задоволення.

Рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі № 856/2/22-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук

Т.Г. Стрелець ,

Судді Верховного Суду

Повний текст постанови складено та підписано 09.05.2023.