Справа № 348/279/23
Суддя: Максименко О. Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/279/23

Номер провадження 2-а/348/8/23

11 травня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань О.Р.Боєчко

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача В.Б.Легіна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 11.01.2023,

У с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 11.01.2023.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.01.2023 близько 20.00 год. він, рухаючись легковим автомобілем марки «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Володимира Великого в м. Надвірна, був зупинений патрульним поліції ОСОБА_2 нібито за порушення правил дорожнього руху. Причиною зупинки патрульний назвав неввімкнення лівого повороту на перехресті вулиць Грушевського - Володимира Великого в м. Надвірна. На прохання ОСОБА_1 показати запис з відеокамери автомобіля поліцейський такий запис показав. Однак, на ньому було видно, що показник лівого повороту працює. Тоді поліцейський сказав, що в автомобіля не світить лампа заднього лівого габаритного вогню, яка насправді також світила. В результаті поліцейським Цимбалюком М.В. була складена постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, бланк серія БАД № 228152. Проте, саму постанову поліцейський Цимбалюк М.В. відмовився йому надати, вручивши лише квитанцію про сплату штрафу. Постанову він не підписував. Ні поштою, ні іншим способом постанова йому не надходила. Не дочекавшись постанови та не маючи можливості її оскаржити, ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до адвоката. На запит адвоката Надвірнянським районним відділом поліції буда надана відповідь № 478/108/50/01 від 30.01.2023р. і копія оскаржуваної постанови. У відповіді також було зазначено, що відеозапис з нагрудної боді камери працівника, який виносив постанову, з технічних причин надати можливості нема. З отриманої копії оскаржуваної постанови він дізнався, що така була складена за ніби то порушення ним п.п. 15.9 Правил дорожнього руху, а саме за зупинку ТЗ ближче ніж 10 (десять) метрів до нерегульованого пішохідного переходу, а не за неввімкнення повороту чи відсутність габаритних вогнів. Також у відповідних місцях у пунктах 8 і 9 оскаржувана постанова містить підпис особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Однак, це не є його підписом. На підтвердження цього надає копію договору відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28.10.2020 та копію свого паспорта. Ці документи створені до складення оскаржуваної постанови, підписані ОСОБА_1 особисто, і його підпис відрізняється від того підпису, яким підписана від його імені оскаржувана постанова. Вважає дії позивача не законними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона складена з порушенням порядку, передбаченого КУпАП.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві. Додав, що відзив на позовну заяву він не отримував.

Представник позивача адвокат Легін Д.Д. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, який суд до уваги не бере, оскільки відзив був наданий з порушенням вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, якою передбачено, що Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Відповідач не надав до суду підтвердження того, що відзив був направлений позивачу. Позивач в судовому засіданні заперечив щодо його отримання. Також відповідач надав клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем пропущено строки на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Цимбалюка М.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 228152 від 11.01.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - керував транспортним засобом та здійснив зупинку транспортного засобу ближче, ніж за 10 метрів до нерегульованого пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 ПДР України (а.с.5).

Згідно вимог пп. «г» п. 15.9 Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП України Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі доказів.

Як вбачається з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .. Щодо постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 228152, інспектором Цимбалюком М.В. у фабулі постанови зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 15.9 ПДР України не зазначивши при цьому підпункт (літеру), адже в п.15.9 міститься аж 11 підпунктів. Крім того, а ні на адвокатський запит, а ні до суду працівники поліції не надали відео підтвердження скоєного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пп.3 п.1 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, Строк зберігання відеозаписів становить: з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Легін В. звернувся до Надвірнянського РВП із запитом щодо надання копії постанови відносно ОСОБА_1 від 11.01.2023 та відеозапису подій 20.01.2023, тобто, до спливу 30 днів збереження відеозапису, проте відеозапис йому наданий не був (а.с. 6).

Щодо посилання позивача та його представника на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 не підписував і на постанові міститься не його підпис, суд їх до уваги не приймає, оскільки висновок щодо підпису документу іншою особою може надати експерт, проте, сторона позивача клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заявляла, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що на його думку, ця справа не вартує того, щоб по ній проводити почеркознавчу експертизу. Суд в судовому засіданні зрівняльний аналіз підписів не проводить.

Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Питання про поновлення пропущеного строку було вирішено судом при відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 не отримував копію постанови від 11.01.2023, про що свідчить запит адвоката на видачу копії постанови, з якою він звернувся до Надвірнянського РВП 20.01.2023, тобто, після спливу 9 днів після складення постанови. Копію постанови він отримав 30.01.2023, з позовом до суду звернувся 10.02.2023. Таким чином, суд пересвідчився в поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду і правомірності поновлення пропущеного строку, у зв`язку із чим не вбачає підстав для залишення позову без розгляду.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до висновку, що відповідачем було не правомірно складено оскаржувану постанову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Правилами дорожнього руху, ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 9, 122, 251, 254, 256, 268 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 7, 8, 9, 10, 11, 17-19, 7375, 159-161, 167, 194, 241-244, 250, 257-262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 228152 від 11.01.2023 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Надвірнянським РВ УДМС в Івано-Франківській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Легін Володимир Богданович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 477 від 26.12.2003, адреса: вул. Львівська, 26 м. Галич Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, , місцезнаходження: вул. Академіка Сахарова, 5 м. Івано-Франківськ.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 15.05.2023.