Справа № 420/802/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/802/23
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Шевчук О. А., Лук`янчук О. В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі ГУНП в Херсонській області) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 401 від 31.05.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення», відповідно до якого, до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ «Про особовий склад» від 22.06.2022 №520 o/c, відповідно до якого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення зі служби, його служба в поліції припинилася;

- поновити на посаді головного спеціаліста відділу відео-, аудіосервісів та електронних засобів контролю управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Херсонській області;

- стягнути на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Підставами для задоволення вимог, ОСОБА_1 зазначив необґрунтовані звинувачення, з боку керівництва ГУНП в Херсонській області, які складалися з того, що він порушив службову дисципліну, не виконавши наказ «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» від 24.02.2022 №87 (далі Наказ №87).

Пояснюючи дані обставини ОСОБА_1 заявив, що він не отримував даний наказ в письмовому вигляді, план евакуації до нього не доводився.

Понад те, як стверджує позивач, керівництво ГУНП в Херсонській області, з першого дня окупації Херсонської області не вжило жодних заходів для евакуації підпорядкованого особового складу, а його самостійні спроби виїзду на підконтрольну Україні територію виявилися невдалими.

ОСОБА_1 вважає, що призначення та проведення щодо нього службового розслідування є незаконним, бо він постійно, в межах можливостей, з перших днів окупації Херсонської області продовжував виконувати завдання, покладені на поліцейського. Зокрема, з 28.02.2022 до 03.03.2022, у тому числі і за його участю, відновлено підключення до мережи Єдиної цифрової відомчої телекомунікаційної мережі МВС (далі ЄЦВТМ), а також «Безпечне місто».

Проте, починаючи з 03.03.2022, коли окупаційні війська Російської Федерації увійшли в місто Херсон, він вимушений був переховуватися, але залишився вірним Присязі поліцейського.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, в задоволенні позову відмовлено.

Правова позиція суду першої інстанції щодо відмови в позові побудована на тому, що оцінка правильності та обґрунтованості рішення суб`єкта призначення щодо притягнення підлеглого до дисциплінарної відповідальності, повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Перевіряючи оскаржувані накази за наведеними критеріями, суд першої інстанції дійшов висновку про їх законність та обґрунтованість.

При цьому, суд, відкидаючи доводи позивача про недоведеність до його відома наказу про евакуацію особового складу відзначив, що за приписами статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 за №2337 VIII (далі Дисциплінарний статут) наказ необов`язково має бути відданий у письмовій формі, оскільки допускається форма його віддання усно та з використанням технічних засобів зв`язку.

До того ж, покликаючись на правові висновки Верховного Суду, у справах №805/1209/17-а, №826/5900/17, за схожими обставинами, суд першої інстанції відзначив, що нездійснення спроб отримати інформацію з загальнодоступних джерел щодо вжитих органами поліції заходів з передислокації особового складу, свідчить про небажання поліцейського знати про основні евакуаційні заходи.

Окрім того, суд першої інстанції звернув увагу, що в порушення частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту позивач негайно не повідомив безпосереднього керівника про відсутність можливості виконати наказ про евакуацію.

Суд, у даній справі, провів аналіз про те, яка кількість поліцейських у період квітня по травень 2022 року евакуювалася з тимчасово окупованого м. Херсона та Херсонської області на підконтрольну Україні територію.

Так, суд установив, що станом на 18.04.2022 всього евакуювався (передислокувався) 781 поліцейський, станом на 09.05.2022 - 1467 поліцейських, станом на 31.05.2022 - 1525 поліцейських.

З наведених обставин суд зробив висновок про неправдивість суджень позивача про неможливість виїхати з окупованого Херсона до місця передислокації ГУНП в Херсонській області.

Узагальнюючи викладене, суд дійшов висновку, що неприбуття ОСОБА_1 до місця несення служби, невиконання Наказу №87 про евакуацію (передислокацію) у визначений безпечний район, свідчить про порушення службової дисципліни, що виразилося у відсутності на службі з 24.02.2022 без поважних причин.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ОСОБА_1 його оскаржив, висловивши прохання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Підставами для скасування рішення зазначив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги складаються з такого.

По-перше, ОСОБА_1 стверджує, що він як працівник поліції, розшукувався силовими структурами РФ, що підтверджується наявним кримінальним провадженням №001978, порушеним за ознаками частини 1 статті 428 Кримінального кодексу України (порушення законів та звичаїв війни). Підставами для порушення кримінального провадження було проведення обшуку за місцем проживання його батьків, а мета обшуку - встановлення його місцезнаходження.

У зв`язку викладеним, скаржник відзначив про наявність загрози життю і здоров`ю, у випадку спроби виїхати з окупованої території.

По - друге, скаржник наголошує, що є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що керівництво ГУНП в Херсонській області за допомогою месенджера «Telegram» повідомляло підлеглих про евакуацію у бік м. Миколаєва.

За його поясненнями, він знаходився в штаті Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Херсонській області і для працівників цього Управління у смартфонах не була створена програма з обміну миттєвими повідомлення.

Як заявив ОСОБА_1 жодного скріншоту щодо наявності переписки в підрозділі, де він проходив службу, про доведення йому наказу про евакуацію, ГУНП в Херсонській області не надало.

За його поясненнями існують скріншоти з групи «Інформування керівництва ГУНП» та групи «Управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Херсонській області» (далі УОАЗОР ГУНП).

Узагальнюючи викладене, ОСОБА_1 стверджує про відсутність доказів щодо доведення до його відома наказу ГУНП в Херсонській області №87.

По третє, ОСОБА_1 указує на неможливість звільнення працівника за прогул за пунктом 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), якщо невихід на роботу, пов`язаний з воєнними діями. На його думку, це пов`язано з необхідністю збереження життя та здоров`я таких працівників.

По четверте, скаржник указує, що висновок службового розслідування не містить обґрунтування, чому до нього застосований такий крайній захід дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції. Зокрема, при проведенні службового розслідування не було враховано об`єктивні обставини, які перешкоджали евакуації, а саме, це, відсутність зелених коридорів, розстріл транспортних засобів, бездіяльність ГУНП в Херсонській області щодо евакуації особового складу. До того ж, на думку ОСОБА_1 , у висновку службового розслідування відсутня його характеристика, обставини, що пом`якшують ступінь та характер відповідальності, відсутність у нього дисциплінарних стягнень.

Заперечуючи проти доводів апеляції, ГУНП в Херсонській області вказує на те, що у позивача, починаючи з 24.02.2022 до вечора 25.02.2022 була можливість безпечного виїзду з території м. Херсона. Така можливість, за поясненнями суб`єкта призначення, зберігалася і далі, адже станом на 31.05.2022 на підконтрольну територію України прибуло 1525 поліцейських ГУНП в Херсонській області.

Окрім того, ГУНП в Херсонській області наголошує на обізнаності ОСОБА_1 про проведення евакуаційних дій, оскільки, останній, на службовому автомобілі виїхав за маршрутом евакуації, однак потім, з невідомих причин, повернувся до м. Херсону.

Переконуючи суд апеляційної інстанції в законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, ГУНП в Херсонській області зазначає, що поліцейському не надано повноважень вільного визначення місця несення служби, самостійного усунення від виконання обов`язків, за основним місцем несення служби, без відповідного наказу керівника.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді головного спеціаліста відділу відео-аудіосервісів та електронних засобів контролю Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Херсонській області (далі УІАП)

24.02.2022, приблизно у 6:00 годині був об`явлений збір за сигналом тривоги через вторгнення на територію Херсонської області збройних сил РФ.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

Як установлено матеріалами службового розслідування, в месенджері «Telegram» була створена група «Інформування керівників ГУНП», яка використовувалася для здійснення інформування керівників органів та підрозділів ГУНП в Херсонській області (на той час у вказаній групі перебувало 192 керівника різних рівнів) з питань службової діяльності.

24.02.2022 об 11 год. 28 хв. начальник УОАЗОР ГУНП полковник поліції ОСОБА_2 в зазначену групу надіслав про отримання від начальника ГУНП в Херсонській області полковника поліції ОСОБА_3 інформацію про евакуацію особового складу в бік м. Миколаєва.

На запитання деяких керівників щодо евакуації, того ж дня, об 11 год. 42 хв. полковник поліції ОСОБА_2 додатково наголосив на виконанні зазначеного наказу.

Надалі, о 17 год. 40 хв. полковник поліції ОСОБА_2 в групу «Інформування керівників ГУНП» надіслав повідомлення про те, що, орієнтовно, о 19 год, якщо не зміниться ситуація або пропаде зв`язок забезпечити евакуацію особового складу в бік м. Миколаєва.

Аналогічне повідомлення, у згаданій вище групі месенджера «Telegram», з`явилося о 19 год. 57 хв. від підполковника поліції ОСОБА_4 про евакуацію на Вознесенськ Миколаївської області та від полковника поліції ОСОБА_3 .

З пояснень позивача вбачається, що 26.02.2022, приблизно о 10:00 год. начальник відділу телефонних комунікацій та структурних кабельних систем УІАП ГУНП в Херсонській області майор поліції ОСОБА_5 віддав команду залишити м. Херсон з передислокацією у м. Миколаєві. Евакуація відбулася приблизно о 14 годині під керівництвом начальника ГУНП в Херсонській області полковника поліції ОСОБА_3 . Далі, керівництвом ГУНП в Херсонській області було прийнято рішення щодо дислокації особового складу у м. Первомайськ Миколаївської області.

Обставинами, які не заперечуються сторонами є те, що ОСОБА_1 , 26.02.2022, на службовому автомобілі Mazda Е2200, держномер 0054 виїхав за маршрутом евакуації та, приблизно о 21:00 год. прибув у відділ поліції у м. Первомайськ.

Але, подальші події, що відбувалися, кожна із сторін у справі викладає в різній редакції.

Так, позивач стверджує, що 27.02.2022, після наради керівництва ГУНП в Херсонській області, він та старший лейтенант поліції ОСОБА_6 отримали талони на пальне та після інструктажу, проведеного заступником начальника ОСОБА_7 , повернулися в м. Херсон для забезпечення публічної безпеки і порядку, недопущення мародерства та для збору і передачі інформації щодо розміщення, переміщення сил та засобів окупаційних військ.

До того ж, за поясненнями позивача, весь період окупації він та старший лейтенант поліції ОСОБА_6 передавали за допомогою груп, створених в месенджерах «Telegram» та «Whatsapp», адміністраторами яких були заступник начальника ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 , начальник УІАП полковник поліції ОСОБА_9 , начальник відділу телефонних комунікацій та структурованих кабельних систем ОСОБА_10 , інформацію про кількість особового складу, про тип та кількість озброєння, передислокації ворога.

Водночас дисциплінарна комісія, проводячи службове розслідування щодо ОСОБА_1 установила, що останній, з невідомих причин повернувся у м. Херсон. Про даний факт стало відомо зі слів ОСОБА_11 .

Також у висновку службового розслідування зазначено, що особисто ОСОБА_12 та через ОСОБА_13 в телефонних розмовах та через групи, що створені в телефонах, неодноразово повідомлялося ОСОБА_1 про необхідність виїзду з окупації, відповідні маршрути та шляхи евакуації.

Наголошено, що жодному з працівників ГУНП в Херсонській області вказівки залишатись на окупованій території (за місцем мешкання) не надавалося. Жоден з працівників УІАП не доповідав про такі вказівки від керівництва ГУНП чи інших осіб. Усі добре знали про наказ про евакуацію.

Заступник начальника Управління кадрового забезпечення (далі УКЗ) ГУНП підполковник поліції ОСОБА_14 , у присутності заступника начальника відділу УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_15 та начальника відділу УКЗ ГУНП підполковника поліції Бабича Т.В., 07.05.2022 та 10.05.2022 склав акти про відсутність на службі (робочому місці) в місцях дислокації ГУНП працівників поліції, зокрема ОСОБА_1 (акти №621/2/02-2022 від 07.05.2022 та №660/2/02-2022 від 10.05.2022).

10.05.2022 ГУНП в Херсонській області був прийнятий наказ №184 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії.

Підставою для прийняття, згаданого наказу, став факт порушення службової дисципліни працівниками ГУНП в Херсонській області, зокрема ОСОБА_1 , що виразилось у невиконанні наказу начальника ГУНП щодо евакуації (передислокації) підпорядкованих підрозділів у визначений безпечний район, а також відсутність працівників поліції без поважних причин на службі.

У зв`язку з тим, що на території Херсонської області, на час проведення службового розслідування, робота поштових відділень була обмежена та не здійснювалася доставка кореспонденції, дисциплінарна комісія направила на офіційні електронні скриньки працівників поліції, що залишилися на окупованій території, листи з проханням прибути, 27.05.2022, до м. Миколаєва. Прибути належало для надання пояснень щодо невиконання наказу начальника ГУНП в Херсонській області щодо евакуації (передислокації) в безпечний район, а також щодо відсутності на службі без поважних причин.

27.05.2022 ОСОБА_1 направив на адресу голови дисциплінарної комісії пояснення, де вказав, що перебуваючи в м. Херсоні не співпрацював з окупантам, переховувався та за наявності гуманітарного (зеленого) коридору негайно прибуде на підконтрольну Україні територію.

Також, в процесі службового розслідування, були отримані пояснення від начальника УІАП ГУНП в Херсонській області Федотова О.С.. Дана особа пояснила, що в телефонному режимі неодноразово повідомляла ОСОБА_1 про необхідність виїзду з окупації, про відповідні маршрути та шляхи евакуації. Як зазначав ОСОБА_12 , він пропонував ОСОБА_1 для виїзду свій автомобіль, який знаходився в м. Херсоні, а також інші автомобілі, у тому числі і службові, які підлягали евакуації. У своїх поясненнях ОСОБА_12 наголосив, що жодному з працівників ГУНП в Херсонській області вказівка про необхідність залишитися на окупованій території, він не надавав. До того ж, такі вказівки не надходили від керівництва ГУНП в Херсонській області чи інших осіб.

Відповідно до висновку службового розслідування, дисциплінарний проступок позивача виразився у порушенні службової дисципліни, невиконанні службових обов`язків, в порушенні Присяги, невиконанні наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 та у відсутності з 24.02.2022 на службі без поважних причин.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частина 1 статті 64 Закону №580-VIII встановлює, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389 -VIII, у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

За положеннями частин 2 та 3 статті 24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України, беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану, у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580- VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (частини 2 статті 77 Закону № 580-VIII).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема,

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1);

знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2);

поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень (пункт 3);

безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункт 4);

знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (пункт 8).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина 1 статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Частинами 1 - 4 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За змістом частини 1, пункту 1 частини 9 статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (частина 7 статті 19 Дисциплінарного статуту).

Аналізуючи доводи скаржника, колегія суддів установила, що одним із доводів є відсутність доказів, які свідчать про доведення до його відома наказу ГУНП в Херсонській області №87.

Колегія суддів дослідивши фактичні обставини справи, встановила, що про евакуаційні заходи позивачу було достеменно відомо, адже, за якого поясненнями, він 26.02.2022, разом з іншими працівниками поліції прибув до місця Первомайськ Миколаївської області, оскільки було прийнято рішення про передислокацію ГУНП, саме в це місто.

Проте, в подальшому, 28.02.2022, позивач покинув дане місце дислокації, посилаючись на те, що це було зроблено за вказівкою полковника поліції ОСОБА_16 .

Як зазначає ОСОБА_1 він повернувся в м. Херсон, в тому числі, задля збору і передачі інформації щодо переміщення сил та засобів окупаційних військ.

Колегія суддів вважає, що наведені доводи не заслуговують на довіру, оскільки суперечать встановленим обставинам справи. Понад те, спростовуються інформаційною довідкою від 01.08.2022 №2679/05/25 заступника начальника ГУНП в Херсонській області Захарченко Д.А., про те, що 25.02.2022 в месенджері «Telegram» був опублікований остаточний наказ про евакуацію особового складу в бік Миколаєва.

Також колегія суддів дійшла висновку, ОСОБА_1 знав про свій обов`язок прибути на підконтрольну територію, оскільки, як він сам зазначив в позові, перебуваючи в окупації, він постійно передавав в месенджерах «Telegram» та «Whatsapp», адміністраторами яких були заступник начальника ГУНП в Херсонській області ОСОБА_16 , начальник УІАП полковник поліції ОСОБА_17 , начальник відділу телефонних комунікацій та структурованих кабельних систем ОСОБА_10 інформацію про кількість особового складу, про тип та кількість озброєння, передислокації ворога. Себто у ОСОБА_1 був зв`язок з керівництвом ГУНП в Херсонській області та він був обізнаний, що повинен виконувати свої службові обов`язки на території, підконтрольній Україні.

Окрім того, як правильно зазначив представник ГУНП в Херсонській області, у відзиві на апеляцію, ОСОБА_1 має значний стаж служби в органах внутрішній справ, обіймаючи керівну посаду, маючи звання майора поліції, повинен був усвідомлювати необхідність евакуації в безпечне місце, та навіть за умов неотримання відповідних вказівок, самостійно вчиняти дії для їх отримання.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про те, що існувала реальна загроза його життю та здоров`ю, позаяк із метою встановлення його місцезнаходження, окупаційними військами 07.05.2023 був проведений обшук у його батьків, колегія суддів зазначає таке.

Як правильно зауважив представник ГУНП в Херсонській області, позивач піддав себе ризику, не виконавши наказ про евакуацію, адже документально встановлено, що 24.02.2022 та 25.02.2022 спостерігалася можливість безперешкодного виїзду за межі Херсонської області.

За інформацією Херсонської обласної військової адміністрації, станом на 30.05.2022, за даними операторів мобільного зв`язку, тимчасово окуповану територію Херсонської області покинуло 178 224 жителів Херсонської області.

Окрім того, станом на 31.05.2022 на підконтрольну територію України прибуло 1 525 поліцейських, що свідчить про можливість евакуаційних дій і після 25.02.2022.

Водночас, позивач не вжив жодних заходів, направлених на подальше проходження служби в поліції.

Як вважає суд апеляційної інстанції, порушення ОСОБА_1 дисципліни, полягає у невиході на службу на протязі трьох місяців без поважних причин, що є несумісним з проходженням служби в поліції справ, суперечить змісту Присяги поліцейського, оскільки підриває довіру громадян до працівників поліції.

Відповідно до частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Скаржник, в апеляції наводить доводи про неврахування дисциплінарною комісією, при призначення стягнення, обставин, що пом`якшують ступінь та характер відповідальності. Досліджуючи наведені доводи, колегія суддів висновує з такого.

Так, колегія суддів погоджується з доводом суду першої інстанції, що зазначені, ОСОБА_1 , підстави для залишення у м. Херсоні, якщо брати до уваги його статус поліцейського, не можуть бути визнані поважними для самовільного залишення місця служби та дислокації підрозділу, де він служив.

До того ж, перелічені вище законодавчі норми, свідчать про те, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

За таких умов, суд апеляційної інстанції підтримує висновок суду першої інстанції, що накладене дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 є співмірним із виявленим проступком, а відтак відсутні підстави для задоволення вимог про визнання протиправними та скасування наказу №401 від 31.05.2022 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказу ГУНП від 22.06.2022 № 520 o/с по особовому складу про припинення служби в поліції.

Отож, як наслідок - відсутні підстави для задоволення і решти позовних вимог як таких, що є похідними.

За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя О. А. Шевчук

суддя О. В. Лук`янчук

Повне судове рішення складено 23.05.2023.