Справа № 580/2392/22
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2392/22 Суддя першої інстанції: Руденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кучми А.Ю. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправними дій та рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком;

- скасувати рішення № 57 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28 січня 2022 року про відмову у призначенні пенсії, рішення № 57 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15 квітня 2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком та рішення № 57 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08 листопада 2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 05 травня 1998 року до 28 листопада 1998 року у філіалі ОАО «Трест СКМН» та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком та призначити пенсію з 01 січня 2022 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам, а також неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Скаржник вказує на те, що при прийнятті документів для призначення пенсії від 14 квітня 2022 року не було повідомлено про необхідність надання будь-яких документів для підтвердження того чи іншого періоду страхового стажу. Також позивач наголошує на тому, що для перевірки сплати страхових внесків за період з 05 травня до 28 листопада 1998 року належало витребувати необхідні документи у відповідної установи. Позивач наголошує на тому, що виправлення в номері та даті наказу про звільнення є формальними недоліками, які не можуть бути підставою для відмови в зарахуванні певного періоду роботи до страхового стажу.

ОСОБА_1 зазначає, що шляхом звичайних математичних розрахунків можна встановити, що загальний страховий стаж його роботи становить 29 років 3 місяці 27 днів та є достатнім для призначення пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що його дії у спірних правовідносинах є правомірними та відповідають чинному законодавству.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області також подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що загальний стаж позивача, що дає права на призначення пенсії за віком, становить 27 років 10 місяців 25 днів при мінімально необхідному стажі 29 років. Також наголошує на тому, що навіть у разі зарахування до страхового стажу періоду роботи в ОАО «Трест СКМН» району крайньої півночі позивач не набуде права на пенсію за віком, адже його страховий стаж становитиме лише 28 років 5 місяців 18 днів.

Відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року - скасувати в частині та задовольнити адміністративний позов в частині, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено і сторонами справи не заперечується, що 24 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При прийнятті заяви позивач був повідомлений про те, що має право надати довідку про заробітну плату до 2000 року та про необхідність підтвердити періоди роботи з 05 травня до 28 листопада 1998 року і стаж підприємницької діяльності до 2005 року та за 2005 рік.

Заяву позивача від 24 січня 2022 року за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненькій області.

Після подання заяви про призначення пенсії від 24 січня 2022 року позивач протягом 10 днів додаткові документи не надав, у зв`язку з чим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 28 січня 2022 року № 57 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У вказаному рішенні зазначено, що необхідний стаж для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років. Страховий стаж позивача становить 25 років 0 місяців 9 днів, а для визначення права на призначення пенсії - 27 років 4 місяці 19 днів. Також зазначено, що до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності з 01 до 31 грудня 2005 року згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 від 25 січня 2022 року, оскільки за вказаний період не підтверджена сплата страхових внесків.

ОСОБА_1 17 лютого 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності з 01 січня до 31 грудня 2005 року та надав відомості про сплату страхових внесків за вказаний період.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 12 березня 2022 року повідомило позивача про те, що у системі персоніфікованого обліку наявна інформація про сплату позивачем страхових внесків за період з 01 січня до 31 грудня 2005 року, тому він має право повторно подати заяву про призначення пенсії за віком.

Позивач 14 квітня 2022 року повторно подав заяву про призначення пенсії за віком, яку за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15 квітня 2022 року № 57 позивачу повторно відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстави відсутності необхідного страхового стажу, а саме: необхідний страховий стаж для призначення пенсії - 29 років, страховий стаж позивача - 25 років 8 місяців 28 днів.

Надалі після звернення ОСОБА_1 до суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за результатами опрацювання матеріалів на виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі повторно розглянуло заяву від 14 квітня 2022 року та прийняло рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком від 08 листопада 2022 року № 57 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У вказаному рішенні зазначено: необхідний страховий стаж становить 29 років, трудовий стаж позивача складає 27 років 10 місяців 25 днів, страховий стаж дорівнює 25 років 3 місяці 25 днів.

Також у рішенні від 08 листопада 2022 року № 57 зазначено, що страхового стажу не зараховано період роботи з 05 травня до 08 листопада 1998 року з підстав наявності виправлення в наказі та даті наказу на звільнення, яке не завірено належним чином. Позивачу роз`яснено, що для зарахування вказаного періоду до страхового стажу необхідно надати уточнюючу довідку.

Згідно розрахунку форми РС-право до страхового стажу позивача зараховано періоди:

- з 01 вересня 1979 року до 14 лютого 1985 року - 5 років 5 місяців 16 днів, навчання в Київському політехнічному інституті згідно копії диплому МВ №957225;

- з 06 травня 1985 року до 21 серпня 1987 року - 2 роки 3 місяці 16 днів, робота у виробничому об`єднанні «Томсктрансгаз»;

- з 15 вересня 1987 року до 06 квітня 1989 року - 1 рік 6 місяців 22 дні, робота у виробничому об`єднанні «Азот»;

- з 07 квітня 1989 року до 08 квітня 1991 року - 2 роки 0 місяців 2 дні, робота у виробничому будівельно-монтажному об`єднанні «Черкасибуд»;

- з 05 травня 1991 року до 25 липня 1991 року - 2 місяці 21 день, робота у Черкаському об`єднанні «Азот»;

- з 26 липня 1991 року до 10 березня 1995 року - 3 роки 7 місяців 15 днів, робота у Черкаському об`єднанні «Азот»;

- з 14 березня 1995 року до 04 травня 1998 року - 3 роки 1 місяць 21 день, робота на підприємстві «Черкасиагроспецмонтаж»;

- з 01 січня 1999 року до 31 січня 1999 року - 1 місяць, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- з 01 жовтня 1999 року до 02 вересня 2002 року - 2 роки 11 місяців 2 дні, робота у ТОВ «Тимпан»;

- з 01 січня 2005 року по 31 березня 2005 року - 3 місяці, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- з 01 квітня 2005 року до 31 грудня 2010 року - 5 років 9 місяців, підприємець, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- з 01 липня 2014 року до 31 грудня 2014 року - 6 місяців, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- з 01 листопада 2020 року до 25 листопада 2020 року - 1 місяць, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Загальний стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, склав 27 років 10 місяців 25 днів.

До стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, не враховано період роботи з 05 травня 1998 до 28 листопада 1998 року - 6 місяців 23 дні, у філіалі ОАО «Трест СКМН», район Крайньої Півночі.

Не погоджуючись із діями та рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявлені ним позовні вимоги полягають у визнанні протиправними дій та рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком; скасуванні рішень № 57 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 28 січня 2022 року про відмову у призначенні пенсії та рішення № 57 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15 квітня 2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком; зобов`язанні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком та призначити пенсію з 01 січня 2022 року.

Суд першої інстанції зазначив, що зі змісту трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що позивач працював у філії ОАО «Трест СКМН» району Крайньої Півночі з 05 травня 1998 року згідно наказу про прийом на роботу № 49 від 25 травня 1998 року до 28 листопада 1998 року згідно наказу про звільнення № 132 від 25 листопада 1998 року, у якому наявні виправлення у номері та даті наказу. Проте у даті звільнення позивача, а саме: 28 листопада 1998 року, виправлення відсутні, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення у номері та даті наказу про звільнення є формальним недоліком, який не є підставою для відмови у зарахуванні до трудового стажу позивача періоду роботи з 05 травня до 28 листопада 1998 року, всього 6 місяців 23 дні.

Зважаючи на ту обставину, що пенсія за віком призначається чоловікам за наявності трудового стажу 29 років, а трудовий стаж позивача становить 28 років 5 місяців 18 днів (27 років 10 місяців 25 днів + 6 місяців 23 дні), суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не набув право на призначення пенсії за віком, тому оскаржувані рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 28 січня 2022 року № 57 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15 квітня 2022 року № 57 прийняті на законних підставах і скасуванню не підлягають.

Першочергово колегія суддів вважає необхідним зазначити, що з огляду на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за результатами опрацювання матеріалів на виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі повторно розглянуло заяву від 14 квітня 2022 року та прийняло рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком від 08 листопада 2022 року № 57, ОСОБА_1 14 листопада 2022 року уточним позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Матеріали справи, зокрема й протокол судового засідання від 24 листопада 2022 року, не містять ухвали суду щодо відмови в прийнятті до розгляду заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 .

Разом з тим рішення суду від 24 листопада 2022 року містить висновки за підсумками вирішення лише первісних позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 в адміністративному позові.

Таким чином суд першої інстанції, зробивши правильний висновок про те, що період роботи позивача з 05 травня 1998 до 28 листопада 1998 року (6 місяців 23 дні) у філіалі ОАО «Трест СКМН», район Крайньої Півночі, належить зарахувати до страхового стажу, не відобразив відповідного висновку в резолютивній частині прийнятого рішення.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів враховує, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спірні правовідносини регулював Закон України «Про пенсійне забезпечення».

Положеннями ч. 1 ст. 56 вказаного Закону було передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Зазначені норми права вказують на те, що першочергово страховий стаж встановлюється на основі трудової книжки і лише в разі її відсутності або відсутності записів у трудовій книжці трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 надав відповідачу трудову книжку НОМЕР_1 , яка містить, зокрема, зокрема, такі записи:

- № 15 від 05 травня 1998 року про прийняття на роботу (наказ № 49-к від 05 травня 1998 року);

- № 16 від 28 листопада 1988 року про звільнення з роботи (наказ № 132 від 25 листопада 1998 року);

- № 17 від 01 жовтня 1999 року про прийняття на роботу (наказ № 10/2 від 01 жовтня 1999 року).

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при прийнятті рішення від 08 листопада 2022 року № 57 про відмову у призначенні пенсії за віком врахувало, що у записі № 16 міститься виправлення в номері та даті наказу про звільнення з роботи.

Разом з тим суд першої інстанції під час розгляду справи правильно виходив з того, що вказана обставина не може бути підставою для відмови в зарахуванні позивачу відповідного періоду роботи до страхового стажу.

В цілому погоджуючись із доводами Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про те, що запис трудової книжки № НОМЕР_2 виконаний з виправленнями, колегія суддів наголошує на тому, що визначальним для вирішення цього спору є те, що інформація, зазначена в такому документі, є достатньою для встановлення періодів трудової діяльності ОСОБА_1 .

Так, трудова книжки містить відомості про дату прийняття і звільнення позивача з роботи, а також номер і дату видачі відповідних наказів. Всі записи в трудовій книжці ОСОБА_1 виконані послідовно, не містять суперечливих відомостей про періоди страхового стажу та узгоджуються між собою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виявлені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області недоліки в заповненні запису № 16 трудової книжки не є такими, що виключають можливість зарахування відповідного періоду роботи до страхового стажу позивача.

Також колегія суддів враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не ставить під сумнів достовірність записів, внесених до трудової книжки ОСОБА_1 щодо роботи в філіалі ОАО «Трест СКМН», район Крайньої Півночі, а вказує лише на окремі недоліки в її заповненні.

Водночас відповідач не прийняв до уваги, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи до страхового стажу, оскільки визначальним для вирішення питання про призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що закріплений в рішенні від 08 листопада 2022 року № 57 висновок про неврахування до страхового стажу періоду роботи з 05 травня до 28 листопада 1998 року, всього 6 місяців 23 дні, є необґрунтованим.

Також колегія суддів враховує, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14 квітня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло два рішення, які містять в собі різні відомості щодо страхового стажу позивача, а саме:

- від 15 квітня 2022 року № 57 про відмову в призначенні пенсії за віком з підстави відсутності необхідного страхового стажу, а саме: необхідний страховий стаж для призначення пенсії - 29 років, страховий стаж позивача - 25 років 8 місяців 28 днів (відомості про трудовий стаж відсутні та невраховані періоди роботи відсутні);

- від 08 листопада 2022 року № 57 про відмову в призначенні пенсії за віком з підстави відсутності необхідного страхового стажу, а саме: необхідний страховий стаж для призначення пенсії - 29 років, трудовий стаж позивача складає 27 років 10 місяців 25 днів, страховий стаж дорівнює 25 років 3 місяці 25 днів, не зараховано період роботи з 05 травня до 08 листопада 1998 року (6 місяців 23 дні);

Таким чином різниця між страховим стажем, що зазначений у вказаних рішеннях, становить 5 місяців 3 дні (25 років 8 місяців 28 днів - 25 років 3 місяці 25 днів). Натомість в рішенні від 08 листопада 2022 року № 57 зазначені причини неврахування до страхового стажу періоду роботи, що становить 6 місяців 23 дні. Причини такої розбіжності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не зазначені та судом апеляційної інстанції з матеріалів справи не встановлені.

Крім того колегія суддів враховує, що відповідно до абз.абз. 3, 4 п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14 квітня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення від 15 квітня 2022 року № 57 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Правові підстави для повторного розгляду цієї ж заяви та прийняття нового рішення від 08 листопада 2022 року № 57 про відмову в призначенні пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не зазначило.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що заява ОСОБА_1 від 14 квітня 2022 року не була розглянута та вирішена Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області в установленому законом порядку.

Обираючи спосіб захисту прав позивача, колегія суддів враховує, що Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в спірних правовідносинах не можуть бути самостійним предметом оскарження, адже самі по собі вимоги про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, за наявності рішень від 15 квітня 2022 року № 57 та від 08 листопада 2022 року № 57, не можуть призвести до ефективного захисту порушеного права.

Юридично значимими для позивача є саме рішення про відмову в призначенні пенсії, тоді як оцінка дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області під час розгляду заяви позивача від 14 квітня 2022 року охоплюється вирішенням спору щодо правомірності рішень від 15 квітня 2022 року № 57 та від 08 листопада 2022 року № 57.

Адміністративний позов ОСОБА_1 також містить вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 28 січня 2022 року № 57 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком та призначити пенсію з 01 січня 2022 року.

Разом з тим дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у спірних правовідносинах полягали у прийнятті від ОСОБА_1 заяв щодо призначення пенсії, натомість вирішення таких заяв здійснювали інші відповідачі у справі - Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

У чому саме полягали протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області позивачем не зазначено та судом не встановлено.

Також адміністративний позов та апеляційна скарга ОСОБА_1 не містять доводів, які б вказували на причини незгоди з діями та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 28 січня 2022 року № 57.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що з метою відновлення права ОСОБА_1 за захистом якого він звернувся до суду, належить визнати протиправними та скасувати рішення від 15 квітня 2022 року № 57 та від 08 листопада 2022 року № 57 і зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути його заяву від 14 квітня 2022 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують висновки суду, що викладені в рішенні від 24 листопада 2022 року та є підставою для його скасування в частині.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року - скасувати в частині та задовольнити адміністративний позов в частині.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15 квітня 2022 року № 57 та від 08 листопада 2022 року № 57 про відмову у призначенні пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком та призначити пенсію з 01 січня 2022 року - скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15 квітня 2022 року № 57 та від 08 листопада 2022 року № 57 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначенні пенсії за віком від 14 квітня 2022 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цій постанові.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Кучма

В.В. Файдюк