Справа № 520/3210/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 р.Справа № 520/3210/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 18.11.22 року по справі № 520/3210/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом також відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними та нечинними акти індивідуальної дії: акт Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 за № 110 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*), акт Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 о 20.30, від 28.12.2021 (форма Н-5*);

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області призначити додаткове розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 зі старшим оперуповноваженим в ОВС УКР Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 , та за результатами розслідування скласти та затвердити акти за формою Н-5* та за формою Н-1*, з урахуванням висновків суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано акти індивідуальної дії: акт Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 за № 110 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*), акт Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 о 20.30 від 28.12.2021 (форма Н-5*).

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області призначити повторне розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 зі старшим оперуповноваженим в ОВС УКР Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 за № 1346, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2270 грн 00 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки при вирішенні справи судом першої інстанції не взято до уваги всі обставини справи, допущено порушення норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що фактично підполковником поліції ОСОБА_1 вчинено діяння, яке суперечить покладеним на нього обов`язкам та основним завданням поліції, а отже судове рішення прийнято у порушення приписів ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Від позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що з огляду на обставини справи, ухвалення Харківським окружним адміністративним судом рішення від 28.01.2021 у справі № 520/7307/2020, вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. За результатами апеляційного розгляду позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що підполковник ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС відділу з розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Харківській області.

06.04.2020 близько 20:20 ОСОБА_1 із колегою по службі ОСОБА_2 рухався на автомобілі в напрямку супермаркету «РОСТ» у особистих справах. Проїзджаючи перехрестя пров. Піскуновського та вул. Піскуновської, побачили автомобіль підполковника ОСОБА_3 з включеними аварійними габаритними вогнями. Біля автомобіля перебували співробітники УКР ГУНП та невідомі особи. Позивач, зупинивши свій автомобіль, вийшов із колегою з автомобіля та від ОСОБА_3 дізналися, що трапилась ДТП за його участю.

О 20.35 на службовому автомобілі на зазначене місце прибув начальник УКР ГУНП полковник поліції ОСОБА_4 . Також до місця пригоди прибули двоє невідомих громадян на автомобілі «Ауді А6», які направились до автомобіля «Шкода Актавія», де перебували поліцейські разом з пасажирами, водієм автомобіля ВАЗ 21121.

В ході спілкування поліцейських з невідомими особами, один з них зненацька наніс два удари в обличчя полковнику поліції ОСОБА_4 , останній впав на асфальт.

ОСОБА_1 здійснив спробу затримати особу, яка завдала тілесні ушкодження ОСОБА_4 , однак отримав декілька ударів в обличчя.

Відповідно до висновку експерта від 10.04.2020 ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

14.04.2020 позивач звернувся до ДУ ТМО МВС України в Харківській області зі скаргами на головні болі, нудоту, блювоту, запаморочення, слабкість.

В період з 15.04.2020 по 23.04.2020 позивач проходив стаціонарне лікування в ДУ ТМО МВС України в Харківській області з діагнозом резідуальний період легкої закритої ЧМТ, струс головного мозку, забої м`яких тканин голови та обличчя.

Наказом ГУНП в Харківській області віл 07.04.2020 за №732 призначено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень поліцейським ГУНП в Харківській області з метою встановлення наявності або відсутності в діях поліцейських ГУНП в Харківській області факту порушення службової дисципліни, причин та умов, що передували його вчиненню, забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин травмування на підставі ст. 14 та ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 за № 2337-VII та на виконання вимог абзацу 4 п. 2 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС України від 07.11.2018 за № 893, п. 5 розділу II Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС України від 07.11.2018 за № 893.

28.04.2020 начальником ГУНП затверджено висновок службового розслідування комісії ГУНП відносно поліцейських ГУНП.

Згідно із зазначеним висновком 06.04.2020 о 20.28 ОСОБА_1 перебував на місці ДТП, але своє прізвище, посаду, спеціальне звання учасникам ДТП не назвав та службове посвідчення не пред`явив, а став свідком вчиненого кримінального правопорушення, за скороченим номером «102» не повідомив про правопорушення та не вжив заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення та охорони місця події. На підставі викладених обставин, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ніхто із поліцейських, які були свідками заподіяння працівникам поліції тілесних ушкоджень, у тому числі і самі потерпілі, не повідомили про цей факт службу «102» та не відреагували відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим інформація про вказану подію надійшла до чергової частини УЗОАР лише більше ніж через 3 години. Запропоновано застосувати до підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Наказом від 29.04.2020 за № 302 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог п. 6 р. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інших подій, затвердженого Наказом МВС України від 08.02.2019 за № 100, зареєстрованим в МЮУ 05.03.2019 за № 223/33194, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну полюцію», до підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в ОВС відділу з розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Харківській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 520/7307/2020 визнано протиправним та скасовано п. 8 Наказу ГУНП в Харківській області № 302 від 29.04.2020, яким до старшого оперуповноваженого в ОВС відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 520/7307/2020 залишено без змін.

Наказом ГУНП від 17.05.2021 за № 371 скасований п. 8 Наказу ГУНП в Харківській області № 302 від 29.04.2020 у частині застосування до старшого оперуповноваженого в ОВС відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Наказом ГУНП від 23.06.2020 за № 1243 створено та затверджено комісію з розслідування обставин і причин нещасного випадку, що стався 06.04.2020.

За результатами розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області складені акт розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 о 20.30 від 28.12.2021 (форма Н-5*), та акт Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 за № 110 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*).

Згідно із зазначеними актами позивач мав можливість затримати осіб, які вчинили напад на нього, однак цих дій не вчинив, не вжив можливих заходів щодо затримання осіб, які завдали тілесних ушкоджень, в тому числі і йому. За висновками комісії ОСОБА_1 не здійснював діянь, визначених Законом України «Про Національну поліцію», а здійснював самозахист, як звичайна людина. Тобто нещасний випадок з підполковником поліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

30.09.2020 ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГЦНП України в Харківській області внесені до ЄРДР за № 001180 матеріали кримінального провадження за фактом спричинення невідомою особою 06.04.2020 тілесних ушкоджень старшому оперуповноваженому в ОСВ УКР ГУНП ОСОБА_1 під час припинення ним правопорушення. На теперішній час досудове розслідування триває.

Позивач, не погодившись із зазначеним висновком комісії, вважаючи зазначені акти індивідуальної дії протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, врахувавши встановлені обставини справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування акта Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 за № 110 (форма Н-Т*) та акта Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 о 20.30 від 28.12.2021 (форма Н-5*).

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд першої інстанції зобов`язав відповідача призначити повторне розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 зі старшим оперуповноваженим в ОВС УКР Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 за № 1346, з урахуванням висновків суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 60 Закону № 580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992 за № 2694-ХІІ (надалі - Закон № 2694).

Дія цього Закону поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих (стаття 2 Закону України "Про охорону праці").

Приписами статті 22 Закону № 2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 за № 1346 (далі за текстом Порядок № 1346).

Згідно із пунктом 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі, отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (пункт 2.2 Порядку № 1346).

Відповідно до пункту 2.4 Порядку № 1346, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Згідно з п. 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Згідно з п 3.8 Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Згідно з п. 3.9 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або заподіяння злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби: виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій: виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні: перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних га кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1346 комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видасться лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.11 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Вказаний перелік є вичерпним.

Як убачається з матеріалів справи, жодна з обставин наведеного переліку не має місця в обставинах події, що сталася 06.04.2020.

При цьому із відеозапису з місця події, яка відбулась 06.04.2020 на перехресті пров. Піскуновського та вул. Піскуновської, вбачається факт нанесення тілесних ушкоджень позивачу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 520/7307/2020 встановлено, що у висновку службового розслідування зафіксовано, що позивач разом із іншими співробітниками поліції, з метою припинення правопорушення та затримання зловмисників намагалися вжити заходи фізичного впливу (сили). Разом із тим, зважаючи на чисельну перевагу нападників, та враховуючи відсутність у працівників поліції спеціальних засобів, останнім вдалося зникнути з місця події. Також службове розслідування містить інформацію про наявність та застосування нападниками засобів, споряджених речовинами сльозогінної та дратівної дії. Крім того, службове розслідування містить інформацію про наявність у одного із учасників конфлікту ножа. За таких обставин Харківський окружний адміністративний суд у рішенні від 30.09.2020 у справі № 520/7307/2020 дійшов висновку, що позивачем на виконання вимог п. 6 Порядку № 1346 під час інциденту було вжито всіх від нього залежних заходів, спрямованих на запобігання та припинення правопорушення.

Тобто указаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, установлений факт здійснення позивачем під час інциденту 06.04.2020 всіх залежних від нього заходів, спрямованих на запобігання та припинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАСУ обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на зазначене, висновки оскаржуваних актів про те, що позивач мав можливість затримати осіб, які вчинили напад на нього, однак цих дій не вчинив, не вжив можливих заходів щодо затримання осіб, які завдали тілесних ушкоджень, в тому числі і йому; позивач не здійснював діянь, визначених Законом України «Про Національну поліцію», а здійснював самозахист, як звичайна людина, тобто нещасний випадок з підполковником поліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, є необґрунтованими та безпідставними.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування акта Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 за № 110 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*) та акта Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 о 20.30 від 28.12.2021 (форма Н-5*).

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути відповідним наявним обставинам.

Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, вона має право звернутися до суду та просити про їх захист у спосіб, передбачений у ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, спираючись на ч. 2 ст. 245 КАС України.

Водночас у частинах 3 та 5 ст. 245 КАС України встановлено спеціальні способи захисту порушених прав, які застосовуються за наявності певних обставин, індивідуально в кожному окремому випадку. Зокрема у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень учинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, по захист яких він звернувся до суду.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність та скасування акта Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 за № 110 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*) та акта Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 о 20.30 від 28.12.2021 (форма Н-5*), колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області призначити повторне розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 зі старшим оперуповноваженим в ОВС УКР Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 за № 1346, з урахуванням висновків суду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів ураховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що всі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Колегія суддів також ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 520/3210/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 22.05.2023 року