Справа № 160/11064/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/11064/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року в адміністративній справі №160/11064/22 (суддя у 1 інстанції Врона О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправними дії Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо визнання заяви про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не поданою з підстав відсутності реєстраційних номерів облікових карток платників податків у дітей через релігійні переконання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, оформлене у вигляді повідомлення від 11.05.2022 р. за №15/3-1112 про відмову ОСОБА_1 у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї;

- зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10.05.2022 р. про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо визнання заяви про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не поданою з підстав відсутності реєстраційних номерів облікових карток платників податків у дітей через релігійні переконання. Визнано протиправним та скасувати рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, оформлене у вигляді повідомлення від 11.05.2022 р. за №15/3-1112 про відмову ОСОБА_1 у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Зобов`язано Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10.05.2022 р. про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. і витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідача було позбавлено права надати свої доводи та міркування щодо доведення не співмірності витрат понесених позивачем на правничу допомогу. Зазначено, що стягнути судом першої інстанції витрати на правничу допомогу є неспівмірними з врахуванням характеру виконаної адвокатом роботи.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З врахуванням приписів ч.1 ст. 308 КАС України предметом розгляду у суді апеляційної інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, ч.1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються належними доказами, зокрема, копію договору про надання правової допомоги від 12.07.2022 року, за яким ОСОБА_1 (Клієнт) доручив, а адвокат Гусакова О.Б. (Адвокат) прийняла на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу із захисту його інтересів у судовому порядку при оскарженні рішення ЦУСЗН Дніпровської міської ради про відмову ОСОБА_1 у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

В пунктах 3.1, 3.2. договору сторони погодили, що гонорар за договором становить 2000,00 грн. за одну годину, але не більше 20000,00 грн. Оплата здійснюється наступним чином:10000,00 грн. в день підписання договору, решта 10000,00 грн. через 7 днів з дня підписання договору. Гонорар адвоката за годину є фіксованим, який вже сформований з витрат, які адвокат несе у зв`язку із забезпеченням якісного надання послуг, юридичного стажу (досвіду) особи, яка надає правову допомогу та часу, витраченого на її здійснення.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що після повного виконання своїх зобов`язань за договором Адвокат направляє Клієнту акт виконаних робіт. Якщо Клієнт протягом 5-ти календарних днів з дня передачі акту виконаних робіт на розгляд не повернув Адвокату підписаний акт або обґрунтовану відмову, або зауваження до роботи, то роботи за договором вважаються прийнятими без зауважень.

Оплата витрат на правничу допомогу підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №33 від 12.07.2022 року на суму 10000,00 грн. та копією квитанції до прибуткового касового ордеру №37 від 22.07.2022 року на суму 10000,00 грн.

Також до матеріалів справи долучено акт виконаних робіт №1 до договору про надання правової допомоги, з якого слідує, що адвокатом було надано наступні послугу:

- консультування клієнта щодо його порушених прав 1 год.;

- аналіз спору та документів 1,5 год.;

- складання позовної заяви: пошук та застосування норм права необхідних при вирішенні спору, написання позовної заяви, копіювання додатків та їх завірення -4 год.;

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву 1 год;

- складання клопотання про долучення доказів понесення витрат на правову допомогу, копіювання додатків та їх завірення 2,5 год.

Колегія судів зазначає, що позов підписан безпосередньо адвокатом, також надано належні докази на підтвердження його повноважень.

З огляду на наведене відсутні сумніви щодо не надання в даній справі правничої допомоги позивачу.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що співмірними та обґрунтованими в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00грн., які підтверджені належними доказами.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року в адміністративній справі №160/11064/22 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року в адміністративній справі №160/11064/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва