Справа № 160/4034/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2023 року Справа № 160/4034/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАЧНІ ПРОДУКТИ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України від 14.11.2022 р. №7628012/39293850 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, поданої ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ";
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначим, що 29.05.2020 року було подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області таблицю даних платника податку на додану вартість разом з копіями відповідних документів, які підтверджують здійснення фінансово-господарської діяльності, що стали підставою для складання податкової та іншої звітності. 03.06.2020 р. комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №1604582/39293850 про врахування поданої ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ" таблиці даних платника ПДВ. Однак, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України, через більш ніж два роки, 14.11.2022 року прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №7628012/39293850 з підстави наявності в контролюючого органу податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.
Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки відповідачем-2 не наведено жодного доказу, який досліджувався в ході засідання комісії і який слугував підставою для прийняття рішення та був покладений в основу його прийняття. Податкова інформація наявна в контролюючого органу є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення товариством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків. Позивач зазначає, що оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України, а отже ніяк не під час прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника податків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
22.03.2023 року до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що комісією центрального рівня за наслідками розгляду документів, наданих ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ", в електронному вигляді до таблиці даних платника податку та аналізу наявної інформації в інформаційних системах ДПС встановлено, що платником разом із таблицею даних платника надано пояснення, які не містять інформацію щодо показників господарської діяльності, із посиланням на податкову та іншу подану товариством звітність, чим недотримано вимоги п.14 постанови КМУ від 11.12.2019 №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (зі змінами). Окрім цього, встановлено наявність у контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій. З аналізу наданих до таблиці даних документів та пояснень платника встановлено що останнім у своїй діяльності використовуються орендовані нежитлові приміщення відповідно до договорів оренди №1904-5П від 19.04.2018 р.; №2004 від 20.04.2018 р.
Однак, згідно із відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відсутні відомості щодо права власності, іншого речового права ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ" зокрема, але не виключно, на нежитлові об`єкти, зазначені в наданих договорах. Так, до таблиці даних платником не надано жодних документів за договорами на підставі яких виявлялось б за можливим встановити реальність здійснення господарських операцій, зокрема, не надано видаткових накладних, актів приймання-передачі, сертифікатів якості на товар, товаро-транспортних накладних, платіжних документів, тощо. Надання позивачем лише договорів оренди приміщень, поставки, надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування та додатків до них, а також штатного розпису ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ" є недостатніми для врахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Враховуючи вищевикладене, господарські операції за фактом поставки товару, містять ознаки безтоварності, а відтак є ризиковими, внаслідок чого комісією центрального рівня колегіально, з урахуванням вимог чинного законодавства прийнято рішення №7628012/39293850 від 14.11.2022 р. про неврахування таблиці даних платника податків. Оскаржуване рішення, на думку відповідача-2 є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
28.03.2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем-1 не обґрунтовано у процесі провадження якої поточної діяльності під час виконання яких покладених на контролюючі органи завдань і функцій було отримано податкову інформацію, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, та не зазначено у яких саме наданих до таблиці документах (не наведено реквізитів таких документів) були зазначені такі господарські операції. Відповідач-1 не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про порушення безпосередньо позивачем законодавства України. Також звертає увагу, що для віднесення платника податку до ризикових, контролюючий орган має прийняти рішення встановленої форми. Однак, такого рішення позивач не отримував. Щодо відсутності відомостей про право власності на орендовані приміщення зазначає, що усі договори оренди нерухомого майна були укладені на строк менше ніж три роки і державній реєстрації не підлягають. Позивач вважає, що дії відповідача, коли останній приймає таблицю даних платника податку на додану вартість, а потім на підставі неконкретизованої інформації змінює рішення, а в поясненнях суду посилається на недостатність документів, хоча він вже прийняв рішення про врахування таблиці раніше, засвідчивши достатність наданих платником документів, створює ситуацію правової невизначеності. З огляду на викладене, позивач вважає, що заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав заявлених у позові.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, позицію відповідачів, викладену у відзивах на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Видами діяльності позивача за кодами КВЕД є: 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 52.10 Складське господарство; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Подання позивачем вищевказаних документів разом із відповідною таблицею підтверджується квитанцією №2 від 29.05.2020 р.
14.11.2022 р. комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України прийнято рішення №7628012/39293850 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.
Не погодившись з рішенням від 14.11.2022 р. №7628012/39293850 про неврахування поданої позивачем таблиці даних платника податку на додану вартість, ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ" звернулося до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За вимогами п.п.16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 р. затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким визначено механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок №1165).
Згідно із абзацом першим пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Так, пунктом 1 Критеріїв ризиковості операцій до ознак ризиковості здійснення операцій віднесено: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
За змістом пунктів 6, 10, 11 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Відповідно до абзацу другого пункту 25, абзацу першого пункту 26 Порядку №1165 Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Відповідно до пункту 12 Порядку №1165, платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
Пунктом 13 Порядку №1165 передбачено, що у таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
За приписами пунктів 14-17 Порядку №1165, таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку. Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання. Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).
У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
Пунктом 19 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).
За правилами пункту 20 Порядку №1165, якщо таблиця даних платника податку врахована відповідно до пункту 18 цього Порядку, після прийняття комісією контролюючого органу рішення про неврахування таблиці даних платника податку така таблиця підлягає розгляду відповідно до пункту 15 цього Порядку.
Аналіз норм Порядку №1165 свідчить про те, що контролюючий орган може прийняти рішення про неврахування Таблиці даних у випадку: у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі.
У такому випадку рішення про неврахування Таблиці даних приймається за формою додатку 7.
Підставою прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення вказано наявність в контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Таким чином, внесення платника податків до переліку ризикових платників на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку фактично є підставою для зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в подальшому всіх складених платником податку податкових накладних/розрахунків коригування.
Так, пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Отже, комісія приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 30.11.2021 р. у справі №340/1098/20.
У спірному рішенні підставою для неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість стала наявна інформація, що свідчить про здійснення платним податку ризикових операцій.
Відтак, судом встановлено, що оскаржуване рішення не містить належної мотивації підстав для його прийняття, та не обґрунтовано жодним чином.
Судом встановлено, що у відзиві відповідач-2 також зазначив, що податковим органом було встановлено наявність у контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій. Вказане стало підставою для прийняття рішення щодо неврахування поданої позивачем таблиці даних платника ПДВ.
Суд вважає, такі доводи відповідача-2 безпідставними, оскільки позивач не може нести відповідальність ні за діяльність своїх контрагентів, ні за присвоєння контролюючим органом статусу ризикового платника ПДВ іншим суб`єктам господарювання.
Твердження відповідача-2 про те, що господарські відносини позивача з ризиковим платником податків можуть означати його участь у схемах ухилення від оподаткування та розповсюдження ймовірного схемного кредиту не підтверджується жодними доказами. Більше того, така позиція відповідача-2 повністю суперечить презумпції добросовісності платника податків.
Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. Наведене підтверджується висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.06.2019 р. у справі №804/1606/17.
Відтак, презумпції добросовісності платника податків є обов`язком доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного.
Суд зазначає, що питання реальності здійснення господарських операцій, має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин, а тому посилання відповідача, як на підставу для прийняття оскаржуваного рішення на здійснення позивачем ризикових операцій є безпідставним.
Щодо посилання відсутності відомостей щодо права власності, іншого речового права ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ" зокрема, але не виключно, на нежитлові об`єкти, зазначені в наданих договорах.
Позивач у відповіді на відзиві також вказав, щ відповідно до абз.8 п.2 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають: право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки. Так, договір оренди нерухомого майна №2004 від 20 квітня 2018 року діяв до 17.04.2021 року (п.9.1. Договору). Договір оренди нерухомого майна №1904-5П від 19 квітня 2018 року діяв до 17.04.2021 року (п 9.1. Договору). Таким чином, усі договори оренди нерухомого майна були укладені на строк менше ніж три роки і державній реєстрації не підлягають.
Крім того, відповідачем-2 не надано відомостей, що слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій з посиланням на конкретні документи.
При цьому, станом на 14.11.2022 р. ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ" не було включено до переліку ризикових платників відповідно до постанови №1165 від 11.12.2019 р.
При вирішенні справи суд також виходить з того, що спірне рішення комісії ДПС України є актом індивідуальної дії, оскільки виданий суб`єктом владних повноважень з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 р. у справі №822/1878/18.
Конституційним Судом України в рішенні від 08.06.2016 р. №3-рп/2016 зазначено, що принцип юридичної визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними.
Водночас, оскаржуване рішення прийняте комісією центрального рівня не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Суд зазначає, що правомірність рішення щодо неврахування таблиці даних платника податків, прийнятого відповідачем-2 щодо позивача, податковим органом не доведена. А відтак, оскаржуване рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України від 14.11.2022 р. №7628012/39293850 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до п.22 Порядку №1165, таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача є оскарження рішення від 14.11.2022 р. №7628012/39293850 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, поданої ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ".
Подання до податкового органу судового рішення про скасування рішення від 14.11.2022 р. №7628012/39293850 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, поданої ТОВ "СМАЧНІ ПРОДУКТИ", тягне за собою врахування податковим органом таблиці даних платника податку.
Одночасно із цим, суд зауважує, що ані Податковим кодексом України, ані Порядком №1165 не передбачено зобов`язання відповідача-2 врахувати таку таблицю даних, саме по собі судове рішення про скасування рішення від 14.11.2022 р. №7628012/39293850 про неврахування таблиці даних платника ПДВ є підставою для її врахування податковим органом.
Натомість, належним способом захисту відновлення прав позивача є визнання протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України від 14.11.2022 р. №7628012/39293850 про неврахування таблиці даних платника ПДВ.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.05.2017 р. в справі №6-951цс16, вбачається, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні правовідносини.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 3 ст.90 КАС України визначено, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, тому сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. (5 368 грн. : 2) підлягає поверненню позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України від 14.11.2022 р. №7628012/39293850 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАЧНІ ПРОДУКТИ».
У задоволені решти позовної заяви - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма