Справа № 380/7915/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/7915/21 пров. № А/857/15257/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЦЦ Україна» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,,

суддя у І інстанції Кедик М.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 27 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ :

18 травня 2021 року Головне управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС) звернулося до суду із позовною заявою, у якій просило підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням ГУ ДПС від 14 травня 2021 року № 13535/6/13-01-07-01-12 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЦЦ Україна» (далі ТОВ «ЦЦЦ Україна»).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі № 380/7915/21, ухваленим у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у задоволенні позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у адміністративній справі № 380/7895/21, що набрало законної сили, визнано протиправним і скасовано наказ ГУ ДПС від 28 квітня 2021 року №1539-ПП «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЦЦЦ Україна». Відтак, недопуск працівників контролюючого органу до такої перевірки не може тягнути будь яких негативних наслідків для платника податків.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ДПС, яке просило його скасувати та задовольнити її вимоги.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, висновок про відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача та наявність чи відсутність у товариства підстав для відмови у допуску до перевірки посадових осіб контролюючого органу судом зроблено на підставі преюдиційних обставин (рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі № 380/2419/21 про визнання протиправним та скасування рішення, ДПС України щодо включення ТзОВ «ЦЦЦ Україна» до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік та рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у справі № 380/7895/21 про визнання протиправним і скасування наказу Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області №1539-ПП від 28 квітня 2021 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «ЦЦЦ Україна»).

Разом із тим, на думку апелянта, судомне встановлено наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки, дотримання процедури її призначення та проведення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ЦЦЦ Україна» підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28 квітня 2021 року ГУ ДПС було прийнято наказ від № 1539-ПП «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ ««ЦЦЦ Україна». На підставі вказаного наказу від 28 квітня 2021 року № 1539-ПП позивачем видані направлення на перевірку від 13 травня 2021 року № 5341, № 5342, № 5343, № 5344, № 5345.

При виїзді 13 травня 2021 року на підприємство посадові особи контролюючого органу не були допущені до перевірки головним бухгалтером ТОВ «ЦЦЦ Україна» Т.Феревською з підстав неправомірності наказу на її проведення, про що складено акт недопуску до перевірки від № 458.

Відтак, ГУ ДПС 14 травня 2021 року прийняло рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 13535/6/13-01-07-01-12 щодо ТОВ «ЦЦЦ Україна» та у зв`язку з відмовою платника податків від допуску до проведення документальної виїзної планової перевірки звернулося до суду з вимогою щодо підтвердження обґрунтованості такого адміністративного арешту майна платника податків.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регламентовано приписами ПК.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 ПК адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно із приписами пункту 94.10 статті 94 ПК арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Як свідчать матеріали справи, ГУ ДПС 14 травня 2021 року прийняло рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 13535/6/13-01-07-01-12 щодо ТОВ «ЦЦЦ Україна» та звернулося до суду за підтвердженням його обґрунтованості.

Разом із тим, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі №380/8615/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2023 року, було задоволено позов ТОВ «ЦЦЦ Україна». Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС від 14 травня 2021 року №13535/6/13-01-07-01-12 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, наявністю якого обґрунтовує своє звернення контролюючий орган.

Частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підсумовуючи викладене, на переконання апеляційного суду, ГУ ДПС не підтверджено належними та допустимими доказами можливість підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту ТОВ «ЦЦЦ Україна», застосованого рішення ГУ ДПС від 14 травня 2021 року №13535/6/13-01-07-01-12, яке скасоване у судовому порядку.

Відтак, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі № 380/7915/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк