Справа № 160/5921/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2023 року Справа № 160/5921/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Довгинцівський ВДВС, відповідач), в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що 24.01.2023 р. вона дізналася, що згідно з інформацією, наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.03.2011 р. на підставі постанови про відкриття накладено арешт на все майно боржника з оголошенням заборони на його відчуження №25041044 від 14.03.2011 р., яка винесена Довгинцівським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. До вказаного реєстру внесено запис про обтяження за№10938209 на все майно ОСОБА_2 . Враховуючи наведене, як зауважила позивач, з метою з`ясування обставин винесення такої постанови, представник ОСОБА_1 30.01.2023 р. цінним листом з повідомленням про вручення направив відповідачу адвокатський запит. Згідно із відомостями АТ «Укрпошта» вказаний запит отримано Довгинцівським ВДВС 07.02.2023 р., однак відповіді на адвокатський запит представника позивача відповідачем у встановлений строк не надано, що спричинило порушення прав та інтересів ОСОБА_1 . Станом на 27.03.2023 р. відповіді на вищезазначений адвокатський запит відповідачем не надано, у зв`язку з чим позивач звернулася за захистом власних прав та інтересів з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі від 30.03.2023 р. була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 30.03.2023 р., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

При цьому, позовна заява з додатками була направлена та доставлено до електронного кабінету відповідача в автоматичному режимі 27.03.2023 р., що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п. 37 підрозділу 2 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

Відповідно до п. 17 підрозділу 1 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач (Довгинцівський ВДВС) зареєстрований в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи".

Станом на 23.05.2023 р. (з урахуванням строку на поштове відправлення), від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Пояснень, заяв або клопотань по суті спору від відповідача до суду також не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, відповідач правом на подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та надання доказів по справі не скористався, з клопотанням про продовження строків на надання відзиву до суду не звертався.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.12.2009 р. позивач змінила своє дівоче прізвище з « ОСОБА_3 » на подружнє « ОСОБА_4 », що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 04.12.2009 р. Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції.

22.06.2020 р. позивачем (Клієнт) було укладено із Адвокатським бюро «Сайко та партнери» договір про надання правової допомоги за №13 (далі Договір).

За змістом п.п. 1.1 п. 1 Договору, предметом цього Договору, зокрема, є представництво інтересів Клiєнта у судах пiд час здiйснення цивiльного, господарського, кримінального, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах і установах, перед фізичними та юридичними особами.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що 24.01.2023 р. за результатом отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона встановила, що 15.03.2011 р. на підставі постанови про відкриття з накладенням арешту на все майно боржника з оголошенням заборони на його відчуження №25041044 від 14.03.2011 р., яка винесена Довгинцівським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, надалі Відповідач або Довгинцівський ВДВС, до вказаного реєстру внесено запис про обтяження №10938209 на все майно ОСОБА_5 .

30.01.2023 р. адвокатом Сайко Юрієм Васильовичем, що діяв в інтересах позивача на підставі Договору та згідно ордеру серії АІ №1242853, складено адвокатський запит на ім`я керівника Довгинцівського ВДВС та направлено цей запит за допомогою засобів поштового зв`язку (АТ «Укрпошта») на адресу відповідача: 50086, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд. 3.

У цьому запиті представник позивача просить Довгинцівський ВДВС в особі керівника або іншої уповноваженої особи:

- надати копію постанови про відкриття з накладенням арешту на все майно боржника з оголошенням заборони на його відчуження №25041044 від 14 березня 2011 року на підставі якої до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження 10938209 від 15.03.2011, а також реквізити виконавчого документа на виконання якого було винесено таку постанову;

- запитувану інформацію та копію постанови надіслати на адресу: АДРЕСА_1 , адвокат Сайко Юрій Васильович.

В якості додатків до цього запиту зазначено, зокрема, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Сайко Ю.В. серії КС №6890/10, копію ордеру серії АІ №1242853 та витяг з Договору про надання правової допомоги №13 від 22.06.2020 р.

Згідно інформації з офіційної вебсторінки АТ «Укрпошта» та за змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф. 119) цінний лист з повідомленням про вручення (штрих-кодовий ідентифікатор 164), в якому представником позивача був направлений на адресу Довгинцівського ВДВС адвокатський був отриманий відповідачем 07.02.2023 р.

У встановлений ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» термін представник позивача (адвокат Сайко Ю.В.) відповіді від Довгинцівського ВДВС на вищезазначений адвокатський запит не отримав й станом на 27.03.2023 р. ані відповіді, ані повідомлення про продовження розгляду такого запиту від відповідача не надходило.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що бездіяльність Довгинцівського ВДВС зумовлює правову невизначеність у відношенні Позивача, а отже є протиправною, позаяк останній не будучи боржником за даними Єдиного реєстру боржників має в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження арештом всього свого майна, та без інформації на підставі чого відповідач це вчинив, позбавлений можливості визначитись із процедурою вилучення спірного запису, як то звернення до суду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України або в порядку Цивільного процесуального кодексу України чи в позасудовому порядку.

З огляду на викладене, з метою захисту власних прав та інтересів ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012 р. (далі - Закон №5076-VI), під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес врегульований Законом України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI від 13.01.2011 р. (далі - Закон №2939-VI).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (ст. 1 Закону №2939-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №5076-VI, адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону №5076-VI, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №5076-VI, відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 6 Закону №2939-VI, інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Згідно із ч. 2 ст. 21 Закону України "Про інформацію" № 2657-XII від 02.10.1992 р. (далі - Закон №2657-XII), конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до статей 32, 34 Конституції України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно з офіційним тлумаченням положень ч. ч. 1, 2 ст. 32, ч. 2, 3 ст. 34 Конституції України рішенням Конституційного Суду України від 20.01.2012 р. №2-рп/2012, - інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках, зокрема:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 4 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

За приписами статті 20 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема:

1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);

2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;

3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;

4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку;

5) доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги;

6) бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг;

7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою;

8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом;

9) посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів;

10) одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань;

11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Статтею 23 Закону №5076-VI закріплено гарантії адвокатської діяльності, а саме: професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності (пункт 1 частини 1); забороняється вимагати від адвоката, його помічника, стажиста, особи, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також від особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, надання відомостей, що є адвокатською таємницею. З цих питань зазначені особи не можуть бути допитані, крім випадків, якщо особа, яка довірила відповідні відомості, звільнила цих осіб від обов`язку зберігати таємницю в порядку, передбаченому законом (п. 2 ч. 1); забороняється втручання у правову позицію адвоката (п. 11 ч. 1); не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов`язки адвоката (п. 15 ч. 1); забороняється ототожнення адвоката з клієнтом (п. 16 ч. 1); дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку (п. 17 ч. 1).

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі статтею 12 Закону №5076-VI, особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими.

Відповідно до ст. 17 Закону №5076-VI, Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

У постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.07.2019 р. у справі №855/229/19 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 р. у справі №910/3845/19 міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Статтею 32 Закону №5076-VI передбачено порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Судом встановлено, що до адвокатського запиту та до матеріалів цієї адміністративної справи долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Доказів того, що вказаний документ визнаний у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, матеріали справи не містять.

Слід зауважити, що станом на 23.05.2023 р. доказів того, що відповідь на вищевказаний адвокатський запит представника позивача була надана останньому, до суду не надано.

На підставі викладеного суд вважає, що бездіяльність відповідача, що полягала у ненаданні інформації на адвокатський запит представника позивача адвоката Сайко Ю.В , є протиправною.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно приписів ч. 1 і ч. 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Водночас, відповідач правом на подання відзиву на позов та надання доказів по справі не скористався, й клопотання про продовження строку на надання відзиву до суду не надав.

Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень бездіяльність якого оскаржується, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності допущеної ним бездіяльності в рамках спірних правовідносин та не спростовано доводи позивача в цій частині.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 858, 90 грн., що підтверджено роздруківкою квитанції від 23.03.2023 р.

Оскільки спір виник внаслідок протиправної бездіяльності відповідача й позовні вимоги підлягають задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 858, 88 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо клопотання позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару у цій справі та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, до позовної заяви було надано завірені копії таких документів:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1369242 від 21.03.2023 р.;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6890/10 від 05.09.2018 р.;

- договір про надання правової допомоги №13 від 22.06.2020 р.;

- додаткова угода №3 до договору про надання правової допомоги №13 від 22.06.2020 р.;

- акт №1 про надання правничої допомоги від 21.03.2023 р.;

- банківська виписка від 21.03.2023 р., за змістом якої 21.03.2023 р. на відповідний рахунок АБ «Сайко та партнери» надійшли кошти в сумі 4000, 00 грн. й в графі «призначення» вказано «оплата гонорару за договором про надання правової допомоги №13 від 22.06.2020 р. та акта №1 від 21.03.2023 р.».

Таким чином, позивачем належним чином підтверджено склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому від відповідача клопотання про зменшення розміру таких витрат до суду не надходили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000, 00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 242-246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, вул. Леоніда Бородича, буд. 3, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50086) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (ідентифікаційний код юридичної особи в ) щодо належного розгляду адвокатського запиту від 30.01.2023 р., поданого адвокатом Сайко Юрієм Васильовичем в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (ідентифікаційний код юридичної особи в ) надати інформацію та копії документів, що складають предмет адвокатського запиту від 30.01.2023 р., поданого адвокатом Сайко Юрієм Васильовичем в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути за рахунок бюджетних Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) () витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2023 р.

Суддя О.М. Неклеса