Справа № 120/1426/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 травня 2023 р. Справа № 120/1426/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - В.П.Гайдай, позивач ) до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (далі- Головне управління ДПС у Вінницькій області, податковий орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 19.02.2019 р. в частині стягнення основного платежу 306 450, 04 грн. та штрафних санкцій в сумі 76 612, 52 грн., № від 19.02.2019 р. в частині стягнення основого платежу 25 537, 51 грн. та штрафних санкцій в сумі 6 384, 38 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що спірні податкові повідомлення - рішення прийняті за наслідком проведеної документальної перевірки щодо повноти нарахування та сплати ПДФО та військового збору з доходів, як додаткове благо отримане ОСОБА_1 у взаємовідносинах із АТ "ОТП Банк" за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. Позивач вказує, що фактично сторони договору прощення здійснили конвертування кредитного договору із іноземної валюти в національну та в подальшому банк здійснив анулювання боргу в сумі 1 977 234, 30 грн.

Положеннями ПК України визначено, що не вважається додатковим благом сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Ухвалою від 21.02.2023 р. відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

14.03.2023 р. надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що фінансовою установою надано відомості про те, що позивачу прощено борг, у зв"язку з чим податковим органом здійснено перевірку та встановлено факт анулювання боргу та не сплату ОСОБА_1 ПДФО та військового збору. За таких обставин, спірні рішення є правомірними та не підлягають скасуванню. Також представник заперечив проти стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвалами від 27.04.2023 р. відмовлено в задоволенні клопотань про залишення позову без розгляду , розгляді справи в судовому засіданні та витребувано додаткові докази.

Розглянувши матеріали справи ,оцінивши докази, суд встановив наступне.

11 січня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ "ОТП Банк" укладено кредитний договір №ML- B00/G001/2007 згідно якого надано кредит в сумі 65 000 доларів США .

02.02.2016 р. укладено Додатковий договір №8 до Кредитного договору №ML- B00/G001/2007 від 11.01.2007 р.

Відповідно до умов цієї додаткової угоди сторони дійшли згоди про анулювання (прощення) Банком заборгованості в розмірі еквівалентному сумі 869 419, 12 грн. за умови погашення позивачем до 31.03.2016 р. суми заборгованості у розмірі 325 000 грн.

Також 12 серпня 2008 р. року між ОСОБА_1 та ЗАТ "ОТП Банк" укладено кредитний договір №ML- B00/144/2008 згідно якого надано кредит в сумі 55 825 доларів США .

02.02.2016 р. укладено Додатковий договір №8 до Кредитного договору №ML- B00/144/2008 від 12.08.2008 р.

Відповідно до умов цієї додаткової угоди сторони дійшли згоди про анулювання (прощення) Банком заборгованості в розмірі еквівалентному сумі 1 107 815, 18 грн. за умови погашення позивачем до 31.03.2016 р. суми заборгованості у розмірі 325 000 грн.

Податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичної особи платника податків ОСОБА_1 отриманих ним доходів як додаткове благо з АТ "ОТП Банк" за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., за результатами якої складено акт №6247/13/ від 28.12.2018 р..

В акті відображені наступні порушення:

- підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України в результаті чого донараховано суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 355 902, 18 грн.;

- п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого проведеною перевіркою донараховано військовий збір з доходів, отриманих фізичною особою у вигляді додаткового блага за 2016 рік в сумі 29 658, 52 грн.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що позивач отримав дохід у вигляді додаткового блага - прощення заборгованості за кредитом Банку в сумі 1 977 234, 30 грн., проте, не сплатив до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з отриманого доходу.

На підставі акта перевірки податковим органом 19 лютого 2019 року прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

-№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 444 877,73 грн., у тому числі: за основним платежем 3355 902,18 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 88 975, 55 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з військового збору у розмірі 37 073, 15 грн., у тому числі: за основним платежем 29 658, 52 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями -7 414, 63 грн.

Не погоджуючись із цими рішеннями, позивач звернувся до суду із позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного .

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов"язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов"язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту14.1статті14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбаченихстаттею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не повязаний з виконанням обовязків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом164.2.17 пункту 164.2статті164 ПК України є вичерпним.

Відповідно до підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті164 ПК України (в редакції, чинній з 15.04.2017 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

В силу колізійного принципу пріоритету норми правового акта виданого пізніше до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 1 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 1 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Відповідна правова позиція викладена в постановах ВС від 21.09.2019 р. у справі №1940/1610/18 та від 18 січня 2021 року у справі №120/935/19-а,Начало формы від 31.01.2023 р. у справі №400/4063/20.

При цьому, згідно з пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, обов`язковою умовою для застосування зазначеної норми є зміна валюти зобов`язання за відповідним кредитом з іноземної валюти у гривню.

Аналогічна позиція викладена в постанові ВС від 22.06.2022 р. у справі 826/9493/17.

Суд вказує на те, що позивач отримав кредити в іноземній валюті у 2007 році у розмірі 65 000 доларів США та в 2008 році в сумі 55 825 доларів США і станом на 1 січня 2014 року вони повністю не погашені.

В свою чергу, згідно листа ТОВ ОТП Факторинг України від 09.05.2023 р. , останній повідомив , що жодних договорів про зміну валюти за зобов`язаннями по договорам №ML- B00/144/2008 та №ML- B00/G001/2007 не укладалось та кредити обліковувалися в доларах США.

При цьому, внесення коштів на погашення кредитів в національній валюті згідно умов Додаткових угод укладених до договорів №ML- B00/144/2008 та №ML- B00/G001/2007 не свідчить про зміну валюти.

Більш того, як видно зі змісту Додаткового договору №8 до Кредитного договору №ML- B00/144/2008 від 12.08.2008 р., сторони дійшли згоди про анулювання (прощення) Банком заборгованості в розмірі еквівалентному сумі 1 107 815, 18 грн. за умови погашення позивачем до 31.03.2016 р. суми заборгованості у розмірі 325 000 грн., тобто борг прощено в доларах США, сума якого еквівалентна сумі 1 107 815, 18 грн.

Згідно Додаткового договору №8 до Кредитного договору №ML- B00/G001/2007 від 11.01.2007 р., сторони дійшли згоди про анулювання (прощення) Банком заборгованості в розмірі еквівалентному сумі 869 419, 12 грн. за умови погашення позивачем до 31.03.2016 р. суми заборгованості у розмірі 325 000 грн. , тобто борг прощено в доларах США, сума якого еквівалентна сумі 869 419, 12 грн.

За таких обставин, враховуючи, що за Договорами №ML- B00/144/2008 та №ML- B00/G001/2007 не відбулось зміни валюти та прощено основний борг у валюті кредиту, суд доходить висновку, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню пункт 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України. Відтак, оскаржувані рішення є правомірним та не підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище наведене, на думку суду, підстави вважати, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв не в межах та не у спосіб визначений чинним законодавством відсутні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Повний текст рішення сформовано 23.05.23 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна