Справа № 562/1003/23
Суддя: Мичка І. М.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/1003/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2023року Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Мички І.М.

секретар судового засідання Щербак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Здолбунів спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора СДПП відділення поліції № 1 Рівненського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі-,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Інспектора СДПП відділення поліції № 1 Рівненського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 26 січня 2023 року близько 14.30 год. ОСОБА_1 їхав в смт Квасилів по вул. Молодіжна на автомобілі Volkswagen Golf, реєстраційний № НОМЕР_1 . Мене зупинили працівники поліції та повідомили про те, що я нібито порушив ПДР у зв`язку із тим, що я керував транспортним засобом, який був не зареєстрованим протягом 10 діб з моменту митного оформлення, також здійснював рух який переобладнаний (змінено колір зовнішнього заднього габаритного ліхтаря), при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту та після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну сигналізацію чи порушив п. 2.9.в, 31.4.3 а, 9.9 б, 9.2 б Правил дорожнього руху.

Ніяких правил дорожнього руху я не порушував, рухався на автомобілі який був зареєстрований в установленому порядку, ніяким чином не переобладнаним, рухався за всіма правилами дорожнього руху у світлу пору доби в населеному пункт. Після зупинки працівники поліції повідомили мені, що на моєму автомобілі ніби то змінено колір зовнішнього заднього габаритного ліхтаря та я керую транспортним засобом, який є не зареєстрованим. Під час розмови я поліцейським пояснював, що на час перетину державного кордону України 07.07.2022 року перебував на тимчасовому консульському обліку, країною реєстрації автомобіля є Словацька Республіка. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, я не зміг до 05.09.2022 року вивезти тимчасово ввезений на територію України автомобіль, так як є особою призовного віку. Крім цього, я зазначив, що рухаюся у межах населеного пункту і не порушував ПДР. Доказів зворотного (доказів порушення ПДР) поліцейський мені не надав та повідомив, що мене притягнуто до адміністративної відповідальності. На моє зауваження про незгоду з діями поліцейського, останній не реагував, а вказав що я отримаю постанову поштою і маю сплатити штраф. Копію постанови мені не вручив, не ознайомив мене з доказами, які б свідчили про порушення.

Працівник поліції моїх прав мені не роз`яснив, позбавив мене можливості скористатися правовою допомогою під час розгляду справи, про дату розгляду справи мене не повідомили, справу розглянув без мене.

21 лютого 2023 року через мобільний додаток Дія я дізнався що відносно мене була складена постанова БАД № 723100 від 26.01.2023 за ст. 121-6 КУпАП. 13 березня 2023 року у Здолбунівському районному відділі ДВС я ознайомився із постановою та дізнався, що інспектором поліції була винесена оскаржувана Постанова, відповідно до якої до мене застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 850 грн за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ст. 125 КУпАП, об`єднані за ч. 2 ст. 36 КУпАП. Копію постанови я отримав шляхом ознайомлення з виконавчим провадженням та фотографуванням матеріалів провадження.

13 березня 2023 року я ознайомився з Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 723100 від 26 січня 2023 року.

З постановою не згідний. Вважаю її незаконною, а отже такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. 11 квітня 2023 року представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник Головного управління Національної поліції у Рівненській області в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов не подав.

Інспектор СДПП відділення поліції № 1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції Смеховський Ю. М. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, як зазначено у оскаржуваній постанові що 26 січня 2023 року близько 14.30 год. ОСОБА_1 їхав в смт Квасилів по вул. Молодіжна на автомобілі Volkswagen Golf, реєстраційний № НОМЕР_1 . Мене зупинили працівники поліції та повідомили про те, що я нібито порушив ПДР у зв`язку із тим, що я керував транспортним засобом, який був не зареєстрованим протягом 10 діб з моменту митного оформлення, також здійснював рух який переобладнаний (змінено колір зовнішнього заднього габаритного ліхтаря), при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту та після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну сигналізацію чи порушив п. 2.9.в, 31.4.3 а, 9.9 б, 9.2 б Правил дорожнього руху.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 30.1 Правил дорожнього руху передбачено, що власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня1998р. №1388(у редакціїпостанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня2009р. №1371), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого2022року№2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого2022року №64/2022«Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого2022року строком на 30 діб.

Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня2022року №2119-ІХ затверджено Указ Президента України від 14 березня2022року №133/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня2022року строком на 30 діб.

Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня2022року №2212-ІХ затверджено Указ Президента України від 18 квітня2022року№259/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня2022року строком на 30 діб.

Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня2022року №2263-ІХзатверджено Указ Президента України від 17 травня2022року №341/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня2022року строком на 90 діб.

В подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, та на час складання постанови БАД № 723100 також діяв.

Окрім цього, відповідно до вимог абзацу 5 частини 4 статті 380 Митного кодексу України, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року, без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни. Строки, передбачені абзацом 1-3 та 5 частини 4 статті 380 Кодексу, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Зважаючи на те, що листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчено форм-мажорні обставини, а саме військову агресію, що стала підставою для введення воєнного стану, та підтверджено, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними і у зв`язку із цим виконання окремих нормативних актів стає неможливим.

Таким чином, позивач мав право у період дії воєнного стану керувати ввезеним транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний № НОМЕР_1, оскільки він ввезений у період дії воєнного стану.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачі суду не надали, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростували.

За таких обставин, відповідачами не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 30.1 Правил дорожнього руху, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 723100 від 26 січня 2023 року через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Рівненській області.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Рівненській області судових витрат у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частин 1 3 ст. 132, частин 1 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно акту №1 наданих послуг укладеного між адвокатським бюро Войтюк Т.Л. та ОСОБА_1, останнім понесено витрати на правничу допому в розмірі 3000 ( три тисячі ) гривень.

Згідно квитанції № 765368 ОСОБА_1 перерахував для Войтюк Т.Л. грошові кошти в сумі 3000 ( три тисячі гривень) .

Враховуючи вищевикладене , суд приходить до висновку що стягненню за рахунок бюджетного асигнування відповідача на користь ОСОБА_1 , з урахуванням доведеності надання послуг, підлягають кошти у розмірі 3000,00 грн., що є витратами на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 9, 19,72-77,241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора СДПП відділення поліції № 1 Рівненського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №723100 від 26.01.2023 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 121 та ст. 125 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Рівненській області (м. Рівне, вул. М.Хвильового,2 ) на користь ОСОБА_1 3000,00 грн., що є витратами на правничу допомогу та судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М.Мичка