Справа № 280/3770/22
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 280/3770/22

адміністративне провадження № К/990/15724/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Радишевської О.Р., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 271757,09 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1» витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 271757,09 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2023 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1» грошового забезпечення у розмірі 254 082 (двісті п`ятдесят чотири тисячі вісімдесят дві) гривні 28 копійок скасовано та в цій частині позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

01 травня 2023 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2023 року. Заявник просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено наступне.

Предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Дану справу суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що дана справа може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судами при розгляді спорів у подібних правовідносинах ухвалюються протилежні за змістом і суттю рішення, а саме щодо процесуальних строків звернення до суду з подібними спорами. В обґрунтування вказаного твердження зазначає, що існує судова практика Верховного суду викладена у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 420/24331/21, яка прямо суперечить правовим висновкам Верховного Суду, викладених у постановах від 10 лютого 2021 року у справі № 380/5952/20, від 11 лютого 2021 року у справі № 360/917/19 та від 17 квітня 2020 року у справі № 520/6589/19.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є, зокрема, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є, зокрема, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Так, в обґрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що судами не враховано правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 340/685/19, від 10 жовтня 2019 року у справі №140/721/19, від 24 грудня 2019 року у справі № 824/284/19-а, від 29 квітня 2020 року у справі № 560/1942/19, від 18 червня 2020 року у справі №140/2024/19, від 01 серпня 2020 року у справі № 400/1758/19, від 13 серпня 2020 року у справі №1.380.2019.001192, від 19 листопада 2020 року у справі № 400/2654/19, від 20 листопада 2020 року у справі №160/11957/19, від 21 січня 2021 року у справі №520/1559/2020 та від 28 січня 2021 року у справі № 520/6265/2020, від 28 квітня 2022 року у справі № 420/9196/20, від 30 червня 2022 року у справі №400/3084/20. Вважає, що позивачем позов подано з порушенням строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кас України.

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанції на предмет урахування ними висновків Верховного Суду у зазначених вище прикладах справ щодо застосування положень частини п`ятої статті 122 КАС України.

Інші доводи касаційної скарги, а саме щодо необхідності відступити від існуючих висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19 листопада 2020 року у справі № 560/1341/19, від 24 лютого 2021 року у справі № 420/4661/19, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах з урахуванням конкретних обставин даної справи, а саме статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06 грудня 1991 року № 1934-ХІІ (далі - Закон № 1934-ХІІ) , частини першої статті 15 Закону № 1934-ХІІ, статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, пункту 2, 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, приписи Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, Верховний Суд відхиляє через їх необґрунтованість.

Так, обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

Проте, скаржником у касаційній скарзі не обґрунтована необхідність відступлення від сформованих висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у взаємозв`язку із вказаними вище підставами.

У касаційній скарзі відповідач просить звільнити від сплати судового збору у зв`язку із скрутним майновим станом на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.133 КАС України. В обґрунтування клопотання зазначає про скрутний майновий стан та надає довідку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 122 КАС України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

3. Витребувати справу № 280/3770/22 із Запорізького окружного адміністративного суду.

4. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

5. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему «Електронний суд» у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

6. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська