Справа № 360/1960/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року справа №360/1960/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року (повне судове рішення складено 27 січня 2023 року) у справі № 360/1960/22 (суддя в І інстанції Кисіль С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі військова частина, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому, після уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168): у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01 травня 2022 року по 19 травня 2022 року (включно); у розмірі до 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 20 травня 2022 року по 31 травня 2022 року (включно); у розмірі 100 000,00 грн у зв`язку з отриманням 26 травня 2022 року травми під час військової служби, наслідки якої визнано захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини; у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно); у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168:

- у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01 травня 2022 року по 19 травня 2022 року (включно);

- у розмірі до 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 20 травня 2022 року по 31 травня 2022 року (включно); - у розмірі 100 000,00 грн у зв`язку з отриманням 26 травня 2022 року травми під час військової служби, наслідки якої визнано захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини;

- у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно);

- у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить службу у відповідача на особливий період та безпосередньо бере участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії в Донецькій та Луганській областях.

22 травня 2022 року начальником відповідача видано наказ № 864-АГ, яким призначено службове розслідування по факту відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) начальника НОМЕР_2 прикордонного загону збоку військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в тому числі позивача.

23 травня 2022 року позивачем надано пояснення щодо обставин, які стали підставою проведення службового розслідування. Зокрема, з 24 лютого 2022 року позивач перебуває на перших лініях зіткнення з ворогом та внаслідок виконання обов`язків військової служби у позивача почав погіршуватися стан здоров`я.

21 травня 2022 року позивач звернувся до представника медичної служби (фельдшера) прикордонного загону з болем в грудній клітині зліва, але кваліфікованої медичної допомоги Позивачу надано не було лише проведено візуальний огляд та встановлено відсутність будь-яких захворювань.

21 травня 2022 року позивач вимушений був звернутися до медичного закладу в м. Краматорську із зазначеними симптомами, де після обстеження та вимірювання тиску йому поставлено діагноз «гіпертонічний криз» з встановленням обмежень у фізичних навантаженнях. Таким чином, позивачем зазначено, що він не відмовляється від виконання обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини, однак у зв`язку зі станом здоров`я тимчасово не здатний їх виконувати.

Проте, 06 червня 2022 року начальником відповідача винесено наказ про результати службового розслідування, згідно з яким факт відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) військовослужбовцями відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в тому числі позивача, підтвердився.

У період проведення службового розслідування, а саме 26 травня 2022 року позивачу діагностовано травму забій поперекового відділу хребта, крайовий перелом.

З 01 червня 2022 року по 16 червня 2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою під час служби травмою.

17 червня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано припис № 343, яким запропоновано позивачу відбути 17 червня 2022 року на стаціонарне лікування до ГВМ КЦ «ЦКГ» (м. Київ), де фактично позивач перебував у період з 17 червня 2022 року по 04 липня 2022 року.

04 липня 2022 року госпітальною військово-лікарською комісією ГВМ КЦ «ЦКГ» стосовно позивача було складено довідку № 471 про те, що стан після оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року) є захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби та потребу в наданні позивачу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

17 серпня 2022 року після закінчення терміну призначеної відпустки, зазначені залишкові явища оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року) після отриманої 26 травня 2022 року бойової травми, було визнано захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а самого позивача обмежено придатним до військової служби на підставі довідки госпітальної військово-лікарської комісії ГВМ КЦ «ЦКГ» від 17 серпня 2022 року № 682.

На думку позивача, викладені фактичні обставини свідчать про наявність у нього права на отримання додаткової допомоги, передбаченої Постановою № 168, а саме: у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01 травня 2022 року по 19 травня 2022 року (включно); у розмірі до 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 20 травня 2022 року по 31 травня 2022 року (включно); у розмірі 100 000,00 грн у зв`язку з отриманням 26 травня 2022 року травми під час військової служби; у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно); у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно).

Позивач вважав, що бездіяльністю відповідача порушується його право на отримання встановленого законом та підзаконним актом грошового забезпечення, внаслідок чого позивач через свого представника звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно).

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно).

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає таке.

На виконання Постанови № 168 та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (наказ 164).

Тобто, в період червень липень 2022 року діяла Постанова № 168 та наказ 164.

Відповідно до пункту 1 постанови КМУ 168 (в ред. від 01.04.2022 постанови КМУ 400, застосовується з 24.02.2022) до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово- лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.05.2009 № 333 затверджене Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 26 червня 2009 року за № 570/16586 (далі - Положення 333), зі змісту якого випливає, що захворювання пов`язане з захистом Батьківщини пов`язується з періодом служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби.

У разі, якщо в довідці від 17.08.2022 № 682 було зазначено "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" позивач би набув безумовне право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000,00 грн.

Таким чином, позивачу за період червень, липень 2022 року правомірно нарахована лише додаткова винагорода у розмірі 30 000,00 грн, оскільки підстави для нарахування збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди відсутні.

Стосовно збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди до 17 серпня 2022 року.

Постанова № 168 була доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Тому, на виконання пункту 2-1 Постанови № 168 Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 30 липня 2022 року № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (наказ 392), який набирає чинності та застосовується з 01 серпня 2022 року.

Пунктом 7 наказу 392 виплата додаткової винагороди, зазначеної у пункті 1 цього наказу, не здійснюється, якщо військовослужбовець, зокрема: 4) перебуває у відпустці або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності (крім випадків, передбачених підпунктом 4 пункту 3 цього наказу) за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні.

Оскільки позивач в серпні 2022 року знаходився на лікуванні, яке не пов`язане з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди позивачу за період такого лікування не здійснюється.

Пунктом 6 наказу 392 передбачено, що підставою виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 тисяч гривень військовослужбовцям, зазначеним у підпункті 4 пункту 3 цього наказу, є затверджені акти органу Держприкордонслужби, де проходить службу або перебуває у відрядженні (оперативному підпорядкуванні) військовослужбовець, встановлені Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року № 199, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України18 квітня 2016 року за № 574/28704.

Стосовно позивача розслідування нещасного випадку не проводилось.

В свою чергу, данні щодо проведення розслідування нещасного випадку стосовно позивача у відповідача відсутні. Встановленим порядком доповідь не про нещасний випадок не отримувалась. Крім того, позивач в позові лише вказує, що він отримав травму, проте не зазначає в яких умовах, за наслідком яких подій, чи є свідки отримання травми, в якому населеному пункті відбулось поранення, при яких обставинах, чому він не доповів своєму начальнику про отримання травми. Таким чином, позивачу за період серпень 2022 року правомірно ненарахована збільшена додаткова винагорода у розмірі 100 000,00 грн, оскільки підстав для нарахування збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди немає.

Станом на день прийняття індивідуального рішення щодо невиплати позивачу збільшеної додаткової винагороди до 100 000 гривень за серпень 2022 року нормативно урегульоване, що свідчить про те, що відповідач діяв в межах та в спосіб наданих повноважень.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволена частка позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій та проходив службу в лавах Державної прикордонної служби України на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по 18 вересня 2022 року, про що свідчать посвідчення серії НОМЕР_4 від 15 лютого 2018 року, видане Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України, довідка військової частини від 17 травня 2022 року № 12/188, контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу від 29 жовтня 2021 року, тимчасове посвідчення серії НОМЕР_5 від 21 вересня 2016 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (І категорії) від 16 вересня 2022 року № 2912-ОС «Про особовий склад» молодшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 18 вересня 2022 року, який вибув до подальшого проходження служби до 7 прикордонного загону. Гідний виплати додаткової винагороди із розрахунку 30 000 грн на місяць за 18 діб вересня 2022 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

У первинній медичній карті, виданій ПЗГП м. Краматорськ, зазначено, що 21 травня 2022 року позивач звернувся до закладу, діагноз: ГХ 1 ступінь, гіпертонічний криз.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22 травня 2022 року № 864-АГ призначено службове розслідування по факту відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) начальника НОМЕР_2 прикордонного загону збоку військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майстра-сержанта ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 , штаб-сержанта ОСОБА_5 , в якому зазначено, що з рапорту першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майора ОСОБА_6 (вх. № 1308 від 20 травня 2022 року) стало відомо, що 20 травня 2022 року о 19:32 військовослужбовці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майстер-сержант ОСОБА_3 , молодший сержант ОСОБА_4 , штаб-сержант ОСОБА_5 відмовились виконувати бойовий наказ щодо вибуття до північно-східної околиці н. п. Лиман Донецької області, з метою відсічі збройної агресій російської федерації на території України з завданням виставлення постів спостереження та ведення оборонних дій на визначених позиціях у разі нападу противника, у зв`язку з чим 23 травня 2022 року позивачем надані пояснення щодо обставин, які стали підставою проведення службового розслідування. Зокрема, з 24 лютого 2022 року позивач перебуває на перших лініях зіткнення з ворогом та внаслідок виконання обов`язків військової служби у позивача почав погіршуватися стан здоров`я.

За результатами проведеного службового розслідування 03 червня 2022 року складений висновок службового розслідування по факту відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу) начальника НОМЕР_2 прикордонного загону збоку військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майстра-сержанта ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 , штаб-сержанта ОСОБА_5 , в якому комісія встановила, що факт відмови 20 травня 2022 року від виконання бойового розпорядження (наказу), зокрема позивачем, знайшов своє підтвердження.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 червня 2022 року № 114-АГ «Про результати службового розслідування» до особового складу повторно доведено про кримінальну відповідальність за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена статтями 408 «Дезертирство», 407 «Самовільне залишення військової частини або місця служби», 402 «Непокора», 403 «Невиконання наказу», 429 «Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зі зброєю» Кримінального кодексу України. До особового складу доведено випадок відмови виконання наказу майстром-сержантом ОСОБА_3 , молодшим сержантом ОСОБА_4 , штаб-сержантом ОСОБА_7 . Матеріали службового направити до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Об`єднаних сил для долучення до матеріалів справи.

У консультативному висновку спеціаліста КНП «МКЛ м. Слов`янська» від 26 травня 2022 року позивачу діагностовано забій поперекового відділу хребта, крайовий перелом.

З 01 червня 2022 року по 16 червня 2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» № 033394. Причиною тимчасової непрацездатності відповідно до вказаної довідки є травма під час служби та її наслідки, місце служби військова частина.

17 червня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано припис № 343, яким запропоновано позивачу відбути 17 червня 2022 року на стаціонарне лікування до ГВМ КЦ «ЦКГ» (м. Київ), де позивач перебував у період з 17 червня 2022 року по 04 липня 2022 року.

Відповідно до довідки Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) від 04 липня 2022 року № 471 стан ОСОБА_1 після оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року): інтерламінальної дискектомії на рівні L5-S1 зліва у вигляді незміцнілого післяопераційного рубця, тимчасових порушень статики та динаміки в поперековому відділі хребта. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

На підставі довідки Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) від 17 серпня 2022 року № 682 позивачу 17 серпня 2022 року проведено огляд. Діагноз та постанова госпітальної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз шийного та поперекового відділів хребта. Залишкові явища оперативного втручання (проведеного 18 червня 2022 року) інтерламінальної дискектомії на рівні L5-S1 зліва у вигляді зміцнілого післяопераційного рубця, дюмбалгичного синдрому з незначними порушеннями статики та динаміки у поперековому відділі хребта. Нейроциркуляторна дистонія за гіпертонічним типом з нестійкими помірно вираженими вегето-судинними розладами. Викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання. Хронічний вазомоторний риніт. Хронічний попереково-крижавий радикуліт у вигляді дюмбалгичного синдрому з незначним порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Залишкові явища закритої черепно-мозкової травми (25 травня 2022 року): струсу головного мозку у вигляді незначного цефалгічного синдрому. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Обмежено придатним до військової служби.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 червня 2022 року № 1148-ОС «Про виплату грошового забезпечення» не виплачено додаткову винагороду за травень військовослужбовцям, зокрема й позивачу, причина відмова виконувати бойовий наказ.

На підставі наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 липня 2022 року № 1831-ОС, від 02 серпня 2022 року № 2314-ОС «Про виплату грошового забезпечення» виплачено додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року включно, у розмірі 30 000,00 грн за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року включно військовослужбовцям, зокрема й позивачу.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 вересня 2022 року № 2744-ОС «Про виплату грошового забезпечення» не виплачено додаткову винагороду за серпень військовослужбовцям, зокрема й позивачу.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 22 листопада 2022 року № 90 про види грошового забезпечення, що нараховані за період з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2022 року, ОСОБА_1 нарахована додаткова винагорода за червень 2022 року у розмірі 30 000 грн, за липень 2022 року 30 000 грн, за травень та серпень 2022 року не нарахована.

15 листопада 2022 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію та документи щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, за період з травня по серпень 2022 року, інформацію та документи щодо підстав не нарахування та не виплати додаткової винагороди за вказаний період.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволенні позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною дев`ять статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) військовослужбовці це особи, які проходять військову службу. Звання солдат відноситься до рядового складу посад військовослужбовців (стаття 5 Закону № 2232-XII).

У статті 1-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XІІ) визначено, що законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Щодо вимог позивача про нарахування і виплату додаткової допомоги у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно).

Так, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» і від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

01 квітня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни до зазначеної Постанови № 168, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року № 400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.

Аналогічні положення містяться й у пункті 7 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», прийнятому на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що позивач у період з 01 червня 2022 року по 16 червня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» № 033394. Причиною тимчасової непрацездатності відповідно до вказаної довідки є травма під час служби та її наслідки, місце служби військова частина.

17 червня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано припис № 343, яким запропоновано позивачу відбути 17 червня 2022 року на стаціонарне лікування до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) (м. Київ) (далі ГВМ КЦ «ЦКГ» (м. Київ)). Відповідно до відмітки на довідці , де позивач перебував у період з 17 червня 2022 року по 04 липня 2022 року. Згідно з відмітками ГВМ КЦ «ЦКГ» (м. Київ) ОСОБА_1 прибув до лікувального закладу 17 червня 2022 року, вибув 04 липня 2022 року.

Відповідно до довідки госпітальної військово-лікарської комісії від 04 липня 2022 року № 471 ОСОБА_1 18 червня 2022 року проведено оперативного втручання та за наслідками медичного огляду, проведеного 04 липня 2022 року, встановлено, що вказане захворювання пов`язане з проходженням військової служби та зазначено, що ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Тому слід визнати, що за весь час перебування позивача на лікуванні, тобто за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року, мала бути виплачена збільшена до 100 000 грн додаткова винагорода пропорційно часу такого лікування.

Заперечення відповідача щодо відсутності у нього даних про проведення розслідування нещасного випадку, у порядку встановленому Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року № 199, правильно не взято місцевим судом до уваги, оскільки наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», який регулює порядок виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, не містить таких застережень щодо необхідності проведення відповідачем розслідування нещасного випадку як передумови виплати військовослужбовцю додаткової винагороди. З огляду на вказане безпідставними є посилання відповідача на те, що позивач в позові лише вказує, що він отримав травму, проте не зазначає в яких умовах, за наслідком яких подій, чи є свідки отримання травми, в якому населеному пункті відбулось поранення, при яких обставинах, чому він не доповів своєму начальнику про отримання травми. Також безпідставними є доводи відповідача, що позивач знаходився на лікуванні, яке не пов`язане з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва) під час захисту Батьківщини, оскільки спростовуються матеріалами справи та встановленими судами обставинами.

При цьому відповідач не заперечує, що вичерпний перелік обставин, за наявності яких, військовослужбовці не включаються до наказу про виплату додаткової винагороди, наведений у пункті 9 наказу 164, а саме: беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру i безпеки; проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном; добровільно здалися в полон з дня захоплення в полон, оголошеного наказом начальника органу Держприкордонслужби; самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували з дня самовільного залишення військового частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом органу Держприкордонслужби; відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира; усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом органу Держприкордонслужби; відмовились виконувати бойові накази за місяць, у якому здійснено таке порушення; перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння (за фактом якого складено відповідні документи адміністративного правопорушення) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство; у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки кримінального правопорушення за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; перебували: під вартою чи цілодобовим домашнім арештом; на навчанні за кордоном; направлені для проходження вискової служби за кордон до закордонних дипломатичних установ.

Доказів на існування вказаних обставин відповідачем не надано, тому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що останнім безпідставно не включено позивача до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а саме), а тому дії відповідача щодо зменшення такої винагороди до 30 000 грн у відповідний період є протиправними.

Також сторонами не заперечується, що у період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року позивач на підставі вищевказаної довідки від 04 липня 2022 року № 471 перебував у відпустці, тобто у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії, що відповідно до пункту 1 Постанови № 168 та пункту 7 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ є підставою для включення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.

При цьому суд звертає увагу, що положення наказу від 30 липня 2022 року № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (наказ 392), яким визначено, що підставою для виплати військовослужбовцю, який перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та на увесь час лікування додаткової винагороди у розмірі до 100 тисяч гривень, військовослужбовцям, зазначеним у підпункті 4 пункту 3 цього наказу, є затверджені акти органу Держприкордонслужби, до спірних правовідносин не застосовується, оскільки цей наказ набирає чинності та застосовується з 01 серпня 2022 року, а право на відпустку для лікування у позивача виникло на підставі висновку військово-лікарської комісії від 04 липня 2022 року та було реалізовано ним у період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року.

З урахуванням вказаного місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що за весь час перебування позивача на лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії мала бути виплачена збільшена до 100 000 грн додаткова винагорода пропорційно часу такого лікування та перебування у відпустці.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, належним, ефективним є:

- визнати протиправною відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01 червня 2022 року по 04 липня 2022 року (включно) та у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням у відпустці для лікування за період з 05 липня 2022 року по 17 серпня 2022 року (включно).

Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

При цьому колегія суддів не може прийняти клопотання відповідача про доповнення або зміну апеляційної скарги.

Так, згідно ч.1 ст. 303 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

По-перше, вказана заява подана відповідачем 13.05.2023, тобто, за межами строку на апеляційне оскарження.

По-друге, необхідність таких змін чи доповнень відповідач обґрунтував тим, що при підготовці відзиву у справі № 520/7622/23 за позовом іншої особи стало відомо про те, що ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, за що він позбавлений винагороди за серпень 2022 року.

В той же час, ці докази не надавались відповідачем до суду першої інстанції, хоча 15.12.2022 представником відповідача подавався відзив на позовну заяву, надавались докази.

При цьому доводів, вказаних в заяві про зміну/доповнення апеляційної скарги, відзив не містив, відповідні докази не надавались, тому судом першої інстанції оцінка їм не давалась. Також до відзиву на позовну заяву відповідачем було надано витяг з наказу від 03.09.2022 № 2744-ОС, проте, додатків до нього не було надано, тому неможливо визначити, чи стосується він ОСОБА_1 .

Згідно ч.4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на відсутність доказів винятковості випадку неможливості подання доказів до суду першої інстанції, колегія суддів не можу прийняти їх подання до апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року залишити без змін.

Повне судове рішення 23 травня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Е. Г. Казначеєв