Справа № 440/6327/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 р. Справа № 440/6327/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2022, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, повний текст складено 31.08.22 по справі № 440/6327/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту перший відповідач, ГУПФУ в Сумській області, пенсійний орган), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі другий відповідач, ГУ ПФУ у Полтавській області, пенсійний орган), в якому просив суд:

1. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 11.05.2022 року № 79.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку, на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

- до страхового стажу з 16.08.2004 року по 16.07.2006 року на посадах слюсаря з ремонту автомобілів, з 17.07.2006 року по 30.06.2016 року на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт в АТ Полюс Красноярськ;

- до стажу роботи (страхового) за Списком № 1 з 04.11.1997 року по 23.04.2000 року на посаді слюсаря з ремонту устаткування у ПРАТ Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат та з 01.07.2016 року по 11.06.2021 року на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт в АТ Полюс Красноярськ;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити (обчислити) і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26 квітня 2022 року із урахуванням довідки № 000000890 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2008 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000000891 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2009 р. по 2013 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000000892 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2014 р. по 2018 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000000893 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2019 р. по 2021 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001124 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2008 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001125 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2009 р. по 2013 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001126 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2014 р. по 2018 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001127 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2019 р. по 2021 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001183 від 11.01.2022 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2021 р., виданої АТ Полюс Красноярськ.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність рішення першого відповідача № 79 від 11.05.2022 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 1 пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як такого, що порушує його право на соціальне забезпечення, встановлене ст.46 Конституції України. З посиланням на ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка, наполягав, що надана ним до пенсійного органу разом із заявою та пакетом необхідних документів, серед яких уточнюючі довідки роботодавців, в яких вказано про здійснення із заробітної плати ОСОБА_1 відрахувань у пенсійний фонд, трудова книжка містила відповідні записи про підтвердження наявності у позивача необхідного страхового та пільгового стажу, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у призначенні такого виду пенсії. Зауважив, що обчислення пенсії слід проводити на підставі довідок про розмір заробітної плати позивача, яку він отримував, зокрема, в періоди роботи на АТ «Полюс Красноярск», які підлягають зарахуванню до страхового стажу роботи та частково до пільгового. З вказівкою на ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стверджував, що пенсію за віком на пільгових умовах йому слід призначити з 26.04.2022, тобто дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 по справі № 440/6327/22 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд.1, м. Суми, Сумська область, 40030, ідентифікаційний код 21108013), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 11.05.2022 № 79.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.05.2022, зарахувавши до страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 16.08.2004 по 16.07.2006 на посадах слюсаря з ремонту автомобілів, з 17.07.2006 по 30.06.2016 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, та з 01.07.2016 по 11.06.2021 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт в АТ Полюс Красноярськ, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд.1, м. Суми, Сумська область, 40030, ідентифікаційний код 21108013) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1488,60 грн (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок).

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 по справі № 440/6327/22 скасувати та винести нову постанову, якою позовні вимоги задовольнитиу повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про неправильність обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання другого відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду, обґрунтованого неможливістю втручання суду у дискреційні повноваження пенсійного органу, якими, на думку позивача вони в даному випадку не є, оскільки сам суд першої інстанцій в рішенні підтвердив відсутність будь-яких підстав для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, що свідчить про відсутність у другого відповідача іншого варіанту поведінки, ніж призначити таку пенсію. Наведені міркування обґрунтовує посиланнями на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 22.08.2018 у справі № 146/1024/17, від 15.08.2019 у справі № 227/4246/16-а, від 14.04.2021 у справі № 640/7089/17, від 29.01.2019 у справі № 336/2660/17, від 30.11.2020 у справі № 336/1933/17.

Вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи висновки суду першої інстанції щодо передчасності позовних вимог про зобов`язання другого відповідача виплачувати ОСОБА_1 пенсію із урахуванням довідок про заробітну плату, оскільки наданим до матеріалів справи розрахунком заробітної плати (доходу) для обчислення розміру пенсії підтверджується не врахування першим відповідачем розміру заробітної плати позивача за період роботи з 2004 по 2021 роки, відображеного у наданих до ГУ ПФУ в Полтавській області довідках, що свідчить про порушення станом на час звернення до суду права ОСОБА_1 в цій частині та, вказує на обов`язок другого відповідача призначити позивачу пенсію з урахуванням наданих йому довідок про заробітну плату (дохід). Зауважує, що наведені довідки містять відомості про те, що з нарахованих сум здійснено відрахування у Пенсійний Фонд за встановленими тарифами, чим спростовуються доводи відповідачів про відсутність інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду РФ.

Стверджує, що внаслідок не розмежування судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні спірних періодів роботи позивача (які слід зарахувати до загального стажу, а які до пільгового за Списком № 1) виникла юридична невизначеність, яка надає пенсійному органу можливість довільно діяти при врахуванні такого стажу роботи та створює передумови для отримання ОСОБА_1 повторної відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

З огляду на те, що рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.05.2022 не містить відомостей про зарахування періоду роботи з 04.11.1997 по 23.04.2020 на посаді слюсаря з ремонту устаткування у ПРАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» до стажу роботи за Списком № 1, безпідставною, на переконання апелянта, є і відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог щодо зарахування такого періоду роботи до стажу за Списком № 1. При цьому, посилається на практику Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладену в постановах від 14.06.2022 у справі № 380/15403/21, від 11.05.2022 у справі № 300/7902/21, Львівського окружного адміністративного суду, викладену в рішеннях від 15.02.2022 у справі № 380/22950/21, від 16.02.2021 у справі № 380/751/22, від 03.02.2022 у справі № 380/19423/21.

Необґрунтованим, на думку позивача, є і посилання суду першої інстанції на відсутність юридичної можливості зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати спірні періоди роботи до страхового стажу позивача та призначити і виплачувати йому пенсію, оскільки саме другий відповідач є пенсійним органом на обліку якого перебуває ОСОБА_1 , у якого, відповідно, зберігається пенсійна справа останнього. Прийняття оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Сумській області, яке обумовлене реалізацією принципу екстериторіальності не спростовує можливості зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області вчиняти дії щодо призначення та виплати пенсії позивачу.

Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку (додається) та необхідними документами /а.с. 87-88, 91-148/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії від 11 травня 2022 року № 79 відмовлено ОСОБА_1 в призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /а.с. 89/.

Вважаючи, що вказаним рішенням першого відповідача порушено його право на призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-IV, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування, а також зобов`язання вчинити певні дії.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 11.05.2022 № 79 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наданими позивачем документами підтверджується необхідність зарахування до страхового та пільгового стажу роботи позивача періодів його роботи з 16.08.2004 по 16.07.2006 на посадах слюсаря з ремонту автомобілів, з 17.07.2006 по 30.06.2016 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, та з 01.07.2016 по 11.06.2021 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт в АТ Полюс Красноярськ.

У зв`язку з чим, посилаючись на пункт 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 № 25-1), зазначив, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде саме зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 06.05.2022, зарахувавши до страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 16.08.2004 по 16.07.2006 на посадах слюсаря з ремонту автомобілів, з 17.07.2006 по 30.06.2016 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, та з 01.07.2016 по 11.06.2021 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт в АТ Полюс Красноярськ, з урахуванням висновків суду.

При цьому суд першої інстанції вважав, що розрахунком стажу, долученим до відзиву на позовну заяву підтверджується зарахування ГУ ПФУ в Полтавській області періоду роботи позивача з 04.11.1997 року по 23.04.2000 року на посаді слюсаря з ремонту устаткування у ПРАТ Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку, на підставі статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до стажу роботи (страхового) за Списком № 1, а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зарахування вказаного періоду до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26 квітня 2022 року із урахуванням довідки № 000000890 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2008 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000000891 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2009 р. по 2013 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000000892 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2014 р. по 2018 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000000893 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2019 р. по 2021 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки 000001124 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2008 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001125 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2009 р. по 2013 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001126 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2014 р. по 2018 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001127 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2019 р. по 2021 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001183 від 11.01.2022 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2021 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, суд першої інстанції виходив з їх передчасності, оскільки наведені вимоги звернені на майбутнє.

Надаючи правову оцінку встановленим судом першої інстанції обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також враховуючи, що для встановлення наявності підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах у спосіб, про який просив позивач, необхідно дослідити та визначитися щодо повноти поданих ним документів, наявності чи відсутності необхідного стажу роботи для призначення пенсії, її розміру, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Частиною першою статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі по тексту Закон № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення чоловікам пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV є: 1) зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та проведення атестації робочих місць; 2) досягнення 50 років; 3) наявність страхового стажу для чоловіків, - не менше 25 років, у тому числі на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 10 років.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 06.05.2022 досяг 53 річного віку. Отже, позивачем дотримано умову для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV щодо досягнення пенсійного віку (50 років), що не заперечуються відповідачами по справі.

Спірні відносини склалися внаслідок визнання першим відповідачем на дату звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах лише 16 років 11 місяців 6 днів страхового стажу та 2 роки 5 місяців 20 днів пільгового, що слугувало підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та прийняття оскаржуваного рішення у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

Додатково вказано, що період роботи позивача з 2004 по 2021 роки не підлягає зарахуванню до страхового стражу з огляду на відсутність інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду РФ.

Надаючи оцінку наявності у позивача необхідного страхового стажу для призначення пенсії колегія суддів виходить з такого.

Положеннями частини першої статті 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказаній нормі кореспондує також підпункт 1.1 пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерств соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 № 110, відповідно до якого трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з підпунктом 3 порядку 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі по тексту Порядок № 637), передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Із системного аналізу наведених вище положень законодавства можна зробити висновок, що документами, які підтверджують наявність у особи трудового (в тому числі пільгового) стажу, є трудова книжка та/або інші документи (документи, що видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників тощо).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 98-100) ОСОБА_1 працював у періоди: з 04.11.1997 по 24.04.2000 слюсарем з ремонту устаткування у ПРАТ Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат; з 16.08.2004 по 16.07.2006 слюсарем з ремонту автомобілів в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс»; з 17.07.2006 по 30.06.2016 водієм автомобіля 8 розряду в АТ Полюс Красноярськ (до перейменування АТ «Золотодобувна компанія «Полюс»); з 01.07.2016 по 11.06.2021 водієм автомобіля 8 розряду в АТ «Полюс Красноярськ» (з 29.05.2017 перейменовано на АТ «Полюс Красноярськ») /а.с. 91-102/.

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

Окрім трудової книжки періоди, на підтвердження роботи, позивачем надано наступні документи:

- довідка, що уточнює характер праці на посадах, професіях, яка надає право на дострокову пенсії відповідно до ст.ст.30, 32 ФЗ № 400 від 28.12.2013 року, виданаа АТ «Полюс Красноярськ» від 07 червня 2021 року № 02-19/629 та від 10 січня 2022 року № 02-19/9 /зв.а.с.30-32, 103-106/;

- довідка, що уточнює результати атестації робочих місць від 07 червня 2021 року № 02-19/630 та від 10 січня 2022 року № 02-19/10 /зв.а.с. 32-34, а.с. 107-108/;

- довідки про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії від 10.06.2021 № 000000890, № 000000891, № 000000892, № 000000893 та від 19.10.2021 № 000001124, № 000001125, № 000001126, № 000001127, а також від 11.01.2022 № 000001183 /а.с. 60-62, 111-114/;

- наказ № 270/2-п від 29 липня 2015 року «Про створення постійно діючої комісії по проведенню спеціальної оцінки умов праці» /а.с. 137/;

- наказ № 7-п від 19 січня 2016 року «Про завершення проведення спеціальної оцінки умов праці» /а.с. 138-139/;

- наказ № 328/2-п від 17 серпня 2018 року «Про проведення спеціальної оцінки умов праці» /а.с. 36/;

- наказ № 528-п від 26 грудня 2018 року «Про завершення проведення спеціальної оцінки умов праці» /зв.а.с.36-37/;

- карти атестації робочого місця за умовами праці № 83 132 005 002, № 126 133 005 002 /а.с. 118-136/;

- карти спеціальної оцінки умов праці № 42А, № 861, № 949, № 2710 /а.с. 103-108/.

Так, як зазначалось вище підставою для незарахування до страхового стражу позивача періоду роботи з 2004 по 2021 роки (з 16.08.2004 по 16.07.2006 на посаді слюсаря з ремонту автомобілів в ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс»; з 17.07.2006 по 30.06.2016 - водія автомобіля 8 розряду в АТ Полюс Красноярськ (до перейменування АТ «Золотодобувна компанія «Полюс»); з 01.07.2016 по 11.06.2021 - водія автомобіля 8 розряду в АТ «Полюс Красноярськ» (з 29.05.2017 перейменовано на АТ «Полюс Красноярськ») слугувала відсутність інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду РФ за вказаний період.

Колегія суддів вважає наведене твердження першого відповідача таким, що спростовується наданими позивачем до ГУ ПФУ в Полтавській області разом із заявою про призначення пенсії уточнюючими довідками АТ Полюс Красноярськ від 07.06.2021 № 02-19/629, від 10.01.2022 № 02-19/9 щодо характеру роботи ОСОБА_1 , в яких зазначено, що відрахування в пенсійний фонд здійснювались з 16.08.2004 по 31.12.2009, з 01.01.2012 по 11.06.2021. Також вказано, що з 01.01.2013 по 31.12.2014 та з 01.01.2015 по 11.06.2021 здійснено оплату дод. тарифу страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії по старості у відповідності до Федеральних законів від 03.12.2012 №243 ФЗ та від 28.12.2013 № 400 ФЗ (а.с. 28 (зворот) 32).

Наведені обставини щодо сплати роботодавцем позивача страхових внесків до Пенсійного фонду РФ за період роботи ОСОБА_1 з 2004 по 2021 підтверджуються також довідками АТ «Полюс Красноярськ» №№ 000000890, 000000891, 000000892, 000000893 від 10.06.2021, №№ 00001124, 00001125, 00001126, 00001124 від 19.10.2021, № 000001183 від 11.01.2022 про розмір заробітної плати позивача, в яких, зокрема, зазначено, що за період з 2004 року по травень 2021 року включно з нарахованих сум здійснено відрахування в Пенсійний фонд згідно зі встановленими тарифами (а.с. 58-62(зворот).

Колегія суддів зауважує, що наведені довідки було надано позивачем до ГУ ПФУ в Полтавській області разом із заявою про призначення пенсії від 06.05.2022, що підтверджується копією наявної в матеріалах справи розписки-повідомлення (а.с. 88).

За приписами пункту 22 Порядку № 637 стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод).

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

В силу положень ст.6 Міжнародної Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992 р., яка чинна в Україні та в Російській Федерації, призначення пенсій громадянам держав-учасників Угоди відбувається за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набирання чинності цієї Угоди. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди робота, які зараховуються в трудовий стаж.

Згідно зі ст. 1 вказаної Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасників даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістаиу, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що кожна із сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, належні документи про присвоєння звання, розряду, кваліфікації та інші необхідні для трудової діяльності документи і завірений в установленому на території Сторони виїзду порядку їх переклад на державну мову Сторони працевлаштування або російську мову. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З аналізу наведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією, вбачається, що пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Призначення пенсії проводиться за поданням потрібних документів, які підтверджують право на неї згідно з законодавством держави проживання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а та від 16 квітня 2020 року у справі № 555/2250/16-а.

З огляду на викладене, враховуючи, що наданими до другого відповідача довідками, підтверджується факт сплати роботодавцем позивача внесків до Пенсійного фонду РФ за період з 2004 по 2021 роки, а також відсутність будь-яких інших доводів відповідачів щодо неможливості зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача, колегія суддів приходить до висновку про необхідінсть зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 16.08.2004 по 16.07.2006 слюсарем з ремонту автомобілів та з 17.07.2006 по 30.06.2016 водієм автомобіля 8 розряду на АТ «Полюс Красноярськ».

Отже, період страхового стажу позивача, який підлягав врахуванню пенсійним органом, становить 11 років 10 місяців 15 днів, що сумарно з визначеним в оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Сумській області страховим стажем (16 років 11 місяців 6 днів) дорівнює 28 рокам 9 місяцям 21 дню.

За встановлених вище обставин, з огляду на вказані норми права, які підлягають застосуванню у спірних відносинах, є підстави вважати, що станом на час звернення до пенсійного фонду ОСОБА_1 з відповідною заявою, останній мав необхідний загальний страховий стаж не менше ніж 25 років.

Щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 04.11.1997 по 23.04.2000 та з 01.07.2016 по 11.06.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що професії (посади), за якими позивач працював у вказані періоди (слюсарем з ремонту устаткування у ПРАТ Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат та водієм автомобіля 8 розряду в АТ «Полюс Красноярськ»), зокрема, передбачені Списками № 1, чинними на час роботи позивача.

Так, Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, що діяв до 16.01.2003, Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, що діяв до 03.08.2016, містять в собі підрозділ «а» розділу 2 "Рудопідготовка, збагачення, окуксування (агломерація, брикетування, згрудкування), випалювання руд і нерудних копалин": за кодом 1020100а-1753в у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники ремонтних служб, які зайняті ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які здійснюють технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком N 1: слюсарі-ремонтники, електрогазозварники, електрозварники ручного зварювання, газорізальники, електромонтери по ремонту і обслуговуванню електроустаткування, електрослюсарі.

Пунктом «а» розділу 2 Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, що діяв до 03.08.2016, передбачено також, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії автотранспортних засобів (самоскидів) (код 1.2а).

Колегія суддів зазначає, що факт роботи позивача на посадах, передбачених Списками № 1 підтверджується також наданими до матеріалів справи довідками, зокрема, від 13.04.2022 № 63, виданою ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», в якій вказано, що ОСОБА_1 з 04.11.1997 по 23.04.2000 (02 роки 5 місяців 19 днів) працював повний робочий день та виконував роботи у виробництві рудопідготовка, збагачення, за професією слюсаря з ремонту устаткування на дробильній фабриці, як робітник ремонтних служб, зайнятих ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які здійснюють технологічний процес, користується правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. За період пільгової роботи з 04.11.1997 по 23.04.2000 характер та умови виконуваної роботи не змінювались, простої відсутні, відпустки без збереження заробітної плати не надавались (а.с. 51-зворот).

Також, з уточнюючих довідок АТ «Полюс Красноярськ» від 07.06.2021 № 02-19/629 та від 10.01.2022 № 02-19/9 щодо характеру роботи ОСОБА_1 вбачається, що у період з 15.06.2016 по 11.06.2021 позивач працював водієм автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі відкритих гірських робіт (а.с. 28(зворот) 32).

При цьому, з наявного в матеріалах справи розрахунку стажу ОСОБА_1 вбачається (а.с. 90), що ГУ ПФУ в Полтавській області зараховано період роботи позивача з 04.11.1997 по 23.04.2000 до стажу роботи за Списком № 1 (2 роки 5 місяців 20 днів), що також підтверджується і змістом рішення першого відповідача від 11.05.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії, де вказано, що пільговий стаж останнього становить 2 роки 5 місяців 20 днів.

Відтак, доводи позивача щодо відсутності в оскаржуваному рішенні від 11.05.2022 відомостей про зарахування вказаного періоду роботи до його пільгового стажу є такими, що не відповідають дійсності.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання пенсійного органу ще раз зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 04.11.1997 по 23.04.2000.

Враховуючи, що записами в трудовій книжці позивача та наведеними довідками, які в силу наведених норм, визнаються Україною та є належними документами щодо стажу роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 01.07.2016 по 11.06.2021 працював на роботах, передбачених Списком № 1, колегія суддів вважає, що вказаний період роботи підлягає зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1.

Підсумовуючи вищевикладене, до загального страхового стажу ОСОБА_1 підлягають зарахуванню періоди його роботи з 16.08.2004 по 16.07.2006 слюсарем з ремонту автомобілів, та з 17.07.2006 по 30.06.2016 водієм автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, а до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.07.2016 по 11.06.2021 водієм автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт.

За таких обставин, враховуючи, що станом на час звернення до пенсійного органу 06.05.2022 ОСОБА_1 виповнилося 53 роки, його загальний страховий стаж складав понад 28 років, однак пільговий стаж позивача за Списком № 1 згідно вищенаведених висновків суду та з урахуванням встановленого першим відповідачем такого стажу сумарно становить 7 років 5 місяців ((період роботи з 01.07.2016 по 11.06.2021 4 роки 11 місяців 11 днів) + (період роботи з 04.11.1997 по 23.04.2000 2 роки 5 місяців 20 днів), колегія суддів дійшла висновку про недотримання однієї з умов, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, необхідної для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, слід зазначити, що суд першої інстанції, дійшовши правильного висновку про необхідінсть зарахування вазаних періодів роботи позивача до страхового та пільгового стажу, в резолютивній частині рішення не відокремив періоди, які пенсійному органу слід зарахувати до страхового стажу, а які до пільгового, що в підсумку може призвести до правової невизначеності та непорозуміння з боку відповідачів при здійсненні розрахунку стажу ОСОБА_1 .

Щодо правильності обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.05.2022, з урахуванням висновків суду, колегія суддів зазначає наступне.

Так, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких пенсійний орган зобов`язаний призначити пенсію, визначені п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Варто зазначити, що наведений вище розрахунок пільгового стажу позивача (а.с. 90) не може вважатися остаточним, оскільки, при його складанні другим відповідачем взагалі не було розглянуто періоди роботи ОСОБА_1 , з вересня 2009 року по березень 2021 року, зокрема, на предмет можливості зарахування такого періоду роботи (повністю чи частково) до пільгового стажу за Списком № 1, хоча з трудової книжки ОСОБА_1 слідує, що він у вказаний період працював.

Отже, рішення щодо зарахування або відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з вересня 2009 року по березень 2021 року до пільгового стажу роботи пенсійним органом не приймалося.

Таким чином, пенсійний орган, допустивши порушення при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не вчинив владно-управлінських дій та не прийняв рішення в частині наявності (відсутності) підстав про зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з вересня 2009 року по березень 2021 року до пільгового стажу за Списком № 1, при цьому суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень наданих виключно відповідачу.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

З огляду на викладене, відсутні підстави для зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу пенсію, а тому правильним є висновок суду першої інстанції дійшов про зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.05.2022, з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання щодо визначення належного відповідача щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.05.2022 колегія суддів враховує таке.

Так, статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати.

Відповідно до абз. 12 п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок № 22-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Абзацом 3 пункту 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з абз. 1 п. 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуване рішення № 79 від 11.05.2022 про відмову у призначенні пенсії прийнято ГУ ПФУ в Сумській області. При цьому, ГУ ПФУ у Полтавській області не розглядало заяву ОСОБА_1 від 06.05.2022 та не приймало будь-яких рішень з питань призначення пенсії позивачу.

Враховуючи, що ГУ ПФУ в Полтавській області у спірних відносинах не виступало органом, що призначав пенсію позивачу, вірним є висновок суду першої інстанції про покладення саме на ГУ ПФУ в Сумській області обов`язку зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди його роботи роботи з 16.08.2004 по 16.07.2006 та з 17.07.2006 по 30.06.2016, а до пільгового стажу за Списком №1 - з 01.07.2016 по 11.06.2021.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Беручи до уваги, що за принципом екстериторіальності органом, що призначає пенсію позивачу є ГУ ПФУ в Сумській області, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання саме Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 та додані до неї документи з урахуванням висновків суду.

З приводу позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити (обчислити) і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26 квітня 2022 року із урахуванням довідки № 000000890 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2008 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000000891 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2009 р. по 2013 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки №000000892 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2014 р. по 2018 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000000893 від 10.06.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2019 р. по 2021 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001124 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2008 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001125 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2009 р. по 2013 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки № 000001126 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2014 р. по 2018 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки 000001127 від 19.10.2021 р. про заробітну плату (дохід) з 2019 р. по 2021 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, довідки 000001183 від 11.01.2022 р. про заробітну плату (дохід) з 2004 р. по 2021 р., виданої АТ Полюс Красноярськ, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як зазначалось вище, ключовим правовим питанням у даній справі є право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Відповідно питання щодо визначення розміру пенсії та урахування при цьому наведених позивачем довідок про заробітну плату є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на призначення вказаного виду пенсії.

Колегія суддів зауважує, що першим відповідачем у відповідь на заяву позивача у спірних відносинах відмовлено у призначенні пенсії виключно з мотивів недостатності страхового та пільгового стажу. В іншій частині заявлені в заяві вимоги ОСОБА_1 та надані ним документи (що не стосуються обрахування стажу) пенсійним органом не розглядалися та оцінка їм не надавалася. Відтак спору щодо розміру пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, слід взяти до уваги, що першим відповідачем у спірних відносинах не було прийнято рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на виконання рішення суду у цій справі, зі змісту якого б вбачалося неврахування наданих позивачем довідок про заробітну плату, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при визначенні розміру належної пенсії будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

Враховуючи, що суд першої інстанції, дійшовши правильного висновку про необхідність зарахування відповідних періодів роботи позивача до його страхового та пільгового стажу, не розмежував, який з періодів ГУ ПФУ в Сумській області слід зарахувати до страхового стажу, а який до пільгового, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 по справі № 440/6327/22 слід змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, а абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.05.2022, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 16.08.2004 по 16.07.2006 на посадах слюсаря з ремонту автомобілів, з 17.07.2006 по 30.06.2016 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, а до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи з 01.07.2016 по 11.06.2021 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт в АТ «Полюс Красноярськ», з урахуванням висновків суду».

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 по справі № 440/6327/22 - змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, а абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.05.2022, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 16.08.2004 по 16.07.2006 на посадах слюсаря з ремонту автомобілів, з 17.07.2006 по 30.06.2016 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, а до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи з 01.07.2016 по 11.06.2021 на посадах водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт в АТ «Полюс Красноярськ», з урахуванням висновків суду».

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 по справі № 440/6327/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова