Справа № 120/3455/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 травня 2023 р. Справа № 120/3455/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо направлення начальнику Управління СБУ у Вінницькій області копії письмового інформаційного запиту від 16.06.2022 року та ненадання завірених копій запитуваних документів у письмових запитах від 23.02.2023 року №2/1, від 23.02.23 року №2/5 і ненадання запитуваного в письмових запитах від 23.02.2023 року №2/2, від 23.02.2023 року №2/3, від 23.02.2023 року №2/4 документу - довідки.

Ухвалою суду від 10.04.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

17.04.2023 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 21.04.2023 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Даною ухвалою також витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів розгляду запитів позивача від 23.02.2023 року №2/1, від 23.02.2023 року №2/2, від 23.02.2023 року №2/3, від 23.02.2023 року №2/4, від 23.02.23 року №2/5 та від 16.06.2022 року.

10.05.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки інформаційний запит позивача від 16.06.2022 року направлено до Управління Служби безпеки України на виконання рішення Ради суддів України №11 від 25.03.2022 року у якому вказано, що у разі надходження запитів щодо надання будь-якої публічної інформації щодо діяльності судів та установ системи правосуддя - копію запиту негайно направляти Службі безпеки України для ретельної перевірки осіб, які таку інформацію збирають та переслідуваної ними мети.

Стосовно запитів від 23.02.2023 року №2/2, №2/3, №2/4 зазначили, що ОСОБА_1 у вказаних запитах просив видати довідки, створивши інформацію на підставі тих документів, доступ до яких йому надано. Проте, розпорядник інформації зобов`язаний надати ту інформацію, яка уже існує та зафіксована на певному матеріальному носієві, доступ до якої позивачу і було надано у відповіді на запит.

Щодо ненадання завірених копій запитуваних документів у письмових запитах від 23.02.2023 року №2/1, №2/5 вказали, що Закон України "Про доступ до публічної інформації" не вимагає від розпорядника інформації завіряти належним чином копії документів, що надаються у відповідь на інформаційний запит.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 21.04.2023 року надано витребувані документи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

16.06.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області із заявою (інформаційним запитом) у якому просив надати для ознайомлення усі оригінали документів про утворення та діяльність експертних комісій з проведення експертизи цінностей документів (в т.ч. положення про комісію) Козятинським міськрайонним судом, актів про вилучення документів та судових справ для знищення, актів про знищення документів та судових справ, погоджені описи, протоколи засідань експертних комісій - починаючи з 01.01.2020 року по теперішній час.

17.06.2022 року на виконання рішення Ради суддів України від 25.03.2022 року №11 надіслано копію заяви (інформаційного запиту) ОСОБА_1 від 16.06.2022 року начальнику Управління Служби безпеки України у Вінницькій області.

23 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з інформаційними запитами, а саме:

- №2/1 у якому просив надати "завірену належним чином копію Обліково-статистичної картки на кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 296 ч. 1 КК України 1960 року (остання нумерація справи 1-70/10, попередня 398/09)";

- №2/2 у якому просив надати "довідку Козятинського міськрайонного суду про те, що по кримінальній справі 1-70/10 (попередній номер 1-398/09) суду стосовно ОСОБА_2 згідно журналу обліку видачі копій фонограм учасникам судового процесу фонограми судового засідання видавались всього 1 раз 14.01.2011 року, лише ОСОБА_2 , та видавались працівником суду ОСОБА_3 ";

- №2/3 у якому просив надати "довідку Козятинського міськрайонного суду про те, що по кримінальній справі 1-70/10 суду (попередній номер 1-398/09) стосовно ОСОБА_4 згідно журналу обліку видачі компакт-дисків було 02.12.2009 року отримано два нових компакт-диски (ознака "Н") №2239 та №2240 суддею ОСОБА_5 як особою що отримала компакт-диски під підпис секретаря в журналі; що інших дисків по даній справі ніхто для суддів чи секретарів не видавав; що жодний з вказаних компакт-дисків (в т.ч. архівна копія) архіваріусу суду не повертався";

- №2/4 у якому просив надати довідку Козятинського міськрайонного суду про те, що документи:

1) журнали реєстрації вхідної кореспонденції за 2009-2016 роки;

2) журнали реєстрації вихідної кореспонденції за 2009-2016 роки;

3)контрольні журнали судових справ і матеріалів, переданих розгляду судді Крейдіну О.О. та ОСОБА_5 за 2009-2011 роки;

4) журнали розгляду судових справ (матеріалів кримінального провадження) і матеріалів суддею ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за 2009-2011 роки;

5) журнал реєстрації вихідної кореспонденції за 2009-2011 роки;

6) журнал обліку видачі судових справ для ознайомлення за 2009-2011 роки;

7) журнал видачі копій судових документів за 2009-2011 роки;

8) журнал обліку апеляційних та касаційних скарг в кримінальному провадженні за 2010-2011 роки;

9) спеціальний журнал видачі справ, у якому зазначаються дата видачі або надіслання справи, номер справи, мета видачі чи надіслання, одержувач, вказаний Інструкції, затвердженій Наказом ДСА України від 27.06.2066 року №68 (ч. 2 п. 24.6 Інструкції);

10) журнал обліку видачі судових справ для ознайомлення (за 2009-2011 роки);

11) журнал передачі завершених розглядом справи (матеріалів кримінального провадження) на зберігання в канцелярію суду за 2010-2011 роки;

12) розносна книга для місцевої кореспонденції за 2009-2011 роки;

13) журнал руху (передачі) справ від судді до судді за 2009-2011 роки;

не виявлені в архіві Козятинського міськрайонного суду, не передавались на постійне чи тимчасове зберігання до державного архіву, не вилучались та не витребовувались іншими органами чи посадовими особами, не знищувались;

- №2/5 у якому просив створити та надати завірені належним чином копії 13 аркушів документів з числа наданих йому для ознайомлення, фотокопії яких долучено до даного запиту, з включенням до змісту копій реквізитів стовпчиків журналів (зошитів) та їх змісту.

Позивач не погоджується із діями відповідача щодо направлення начальнику Управління СБУ у Вінницькій області копії письмового інформаційного запиту від 16.06.2022 року та ненадання завірених копій запитуваних документів у письмових запитах від 23.02.2023 року №2/1, від 23.02.23 року №2/5 і ненадання запитуваного в письмових запитах від 23.02.2023 року №2/2, від 23.02.2023 року №2/3, від 23.02.2023 року №2/4 документу - довідки, вважає їх протиправними, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

У статті 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 року №2657-XII (далі - Закон №2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, приписи чинного законодавства надають будь-якій фізичній особі право звернутися до відповідного розпорядника публічної інформації із запитом про надання інформації.

При цьому, Законом №2939-VI регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Відповідно до положень статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №2939-VI).

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону України №2939-VI право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит.

Згідно з приписами частин першої, другої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

У статті 13 Закону №2939-VІ закріплено, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях:

- уся інформація, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб`єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ);

- інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ);

- інформація, пов`язана з виконанням особами делегованих повноважень суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг (пункт 3 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ);

- інформація щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, якщо йдеться про суб`єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ);

- інформація про стан довкілля; якість харчових продуктів і предметів побуту; аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

- інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону №2939-VІ).

Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Така інформація є відкритою і розкривається необмеженому колу осіб.

Як уже встановлено судом, позивач, окрім іншого, вважає, що відповідач протиправно не надав запитуваного в письмових запитах №2/2, №2/3, №2/4 від 23.02.2023 року документу - довідки.

Так, Козятинським міськрайонним судом Вінницької області у відповідь на вказані запити листами №01-28/27/2023, №01-28/28/2023, №01-28/26/2023 повідомив позивача, що видача таких довідок чинним законодавством не передбачена.

Статтею 22 вищезазначеного Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено право розпорядника інформації відмовити в задоволенні запиту, якщо:

- розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

- інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

- особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

- не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Тобто, законодавцем визначено вичерпний перелік підстав для відмови в задоволенні запиту на отримання публічної інформації.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У той же час, якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям відображеності та задокументованості і є публічною.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду № 420/27593/21 від 05 квітня 2023 року та № 200/7833/21 від 20 квітня 2022 року.

Велика палата Європейського суду з прав людини у рішенні від 8 листопада 2016 року у справі "Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary" (заява № 18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин. Для цього, серед критеріїв, має бути оцінено чи є інформація готовою та доступною. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання та обробки даних.

З наведеного слід дійти висновку, що запитувана інформація повинна бути готовою та доступною, міститься, принаймні, в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Дослідивши зміст запитів позивача №2/2, №2/3, №2/4 від 23.02.2023 року, суд вважає, що підготовка і надання запитуваної інформації у вигляді довідок накладатиме надмірний тягар зі збирання та обробки відповідних даних, оскільки запитувана інформація зберігається на великому обсязі матеріальних носів і потребує проведення значного обсягу роботи по її виокремленню із загального масиву даних.

Крім того, у рішенні №5-рп від 05.03.2003(справа про звернення народних депутатів України до Національного банку України) Конституційний Суд зазначив, що у разі надходження запитів або звернень, зміст яких не відповідає закону або виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або приймати пропозицію, яка міститься у звернені. Це випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач під час розгляду запитів №2/2, №2/3, №2/4 від 23.02.2023 року діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Стосовно ненадання завірених копій запитуваних документів у письмових запитах від 23.02.2023 року №2/1, №2/5, то суд зазначає наступне.

Доступ до інформації може забезпечуватися як шляхом надання копій документів (частина друга статті 21 Закону № 2939-VІ), так і шляхом перегляду документів за місцезнаходженням розпорядника інформації.

В свою чергу, Закон № 2939-VІ не вимагає від розпорядника завіряти копії документа, що надається у відповідь на інформаційний запит.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Отже, виходячи з положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" діє презумпція достовірності інформації, що надається розпорядником у відповідь на запит.

При цьому, за надання недостовірної інформації розпорядники інформації несуть відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Козятинський міськрайонний суд Вінницької області при розгляді і наданні відповіді на запити позивача №2/1, №2/5 від 23.02.2023 року діяв правомірно, на підставі та у спосіб визначений чинним законодавством, а тому в задоволенні позову в цій частині також необхідно відмовити.

Що стосується вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо направлення начальнику Управління СБУ у Вінницькій області копії письмового інформаційного запиту позивача від 16.06.2022 року, то на переконання суду вони задоволенню також не підлягають з огляду на наступне.

Як уже встановлено судом, 16.06.2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою (інформаційним запитом) у якому просив надати для ознайомлення усі оригінали документів про утворення та діяльність експертних комісій з проведення експертизи цінностей документів (в т.ч. положення про комісію) Козятинським міськрайонним судом, актів про вилучення документів та судових справ для знищення, актів про знищення документів та судових справ, погоджені описи, протоколи засідань експертних комісій - починаючи з 01.01.2020 року по теперішній час.

Суд зазначає, що 25.03.2022 року Рада суддів України прийняла рішення №11 "Щодо обмеження доступу до публічної інформації" у пункті 2 якого зазначено, що у разі надходження запитів щодо надання буд-якої публічної інформації щодо діяльності судів та установ системи правосуддя копію запитів негайно направляти Службі безпеки України для ретельної перевірки осіб, які таку інформацію збирають та переслідуваної ними мети.

Із змісту вказаного рішення вбачається, що через військову агресію російської держави проти України публічна інформація щодо діяльності органів державної влади, їхніх працівників, в тому числі щодо судів та органів системи правосуддя може становити загрозу їх життю та здоров`ю, спричиняти злочини та бути загрозою національній безпеці, а тому підлягає обмеженню в силу згаданих вимог закону.

Крім того, збір відповідної інформації під час війни, може мати ознаки диверсійної діяльності, спрямованої проти України, а тому є необхідність ретельної перевірки осіб, які таку інформацію збирають та переслідуваної ними мети.

Абзацом другим частини дев`ятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що рішення Ради суддів України, прийняті в межах визначених цим Законом повноважень, є обов`язковими для всіх органів суддівського самоврядування, крім з`їзду суддів України. Рішення РСУ може бути скасовано з`їздом суддів України або в судовому порядку.

Рішення Ради суддів України №11 від 25.03.2022 року не скасовано, чинність не втратило як на час розгляду запиту, так і на час вирішення спору у цій справі. Доказів протилежного позивачем не надано, а судом не здобуто.

Отже, Козятинським міськрайонним судом Вінницької області саме на виконання рішення Ради суддів України від 25.03.2022 року №11 надіслано копію заяви (інформаційного запиту) позивача від 16.06.2022 року начальнику Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, що виключає можливість встановлення протиправності у діях відповідача.

У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при розгляді запитів позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Козятинський міськрайонний суд Вінницької області (вул. Грушевського, 64, м. Козятин, Вінницька область, 22100, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович