Справа № 480/4085/22
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 р.Справа № 480/4085/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.07.2022, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 25.07.22 року по справі № 480/4085/22

за позовом ОСОБА_1

до Роменського відділу ДВС у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) третя особа: ОСОБА_2

про визнання неправомірною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Старшого державного виконавця Роменського відділу ДВС у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі відповідач) в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Роменського відділу ДВС у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сугак О.В., винесеної 21.12.2021 у виконавчому провадженні ВП №67944484 відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення з останнього 13000 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідно до резолютивної частини постанови Сумського апеляційного суду від 25.11.2021 по справі №585/1329/20, на підставі якої видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, зобов`язано ОСОБА_1 знести навіс, збудований над вікнами прибудови до квартири АДРЕСА_1 , належної на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 . На виконання вищевказаної постанови Сумського апеляційного суду від 25.11.2021, 14.11.2021 Роменський міськрайонний суд видав виконавчий лист №2/585/34/21.

Апелянт звернув увагу суду, на те що навіс це покрівля, яка розташована на конструкції та слугує для захисту від сонця або атмосферних опадів. В свою чергу покрівля це верхній конструктивний елемент що безпосередньо ізолює від зовнішніх впливів. Таким чином, навіс та конструкція це різні незалежні елементи ганку.

Зазначив, що відповідно до резолютивної частини постанови Сумського апеляційного суду від 25.11.2021 та виконавчого листа ОСОБА_1 зобов`язано знести саме навіс, збудований над вікнами прибудови до квартири АДРЕСА_1 , а не всю конструкцію, яка тримає навіс.

Позивач вказав, що він добровільно зняв металевий навіс, який було зобов`язано знести, чим, на його думку, повністю виконав рішення суду, а тому жодних правових підстав для винесення старшим державним виконавцем Роменського відділу ДВС у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сугак О.В. оскаржуваної постанови про стягнення з нього виконавчого збору не було.

Апелянт вважає, що старший державний виконавець не звернула уваги на той факт, що ані рішення ані виконавчий лист не містять вимоги про те що він зобов`язаний знести металеві конструкції, які тримали навіс, та 21.12.2021 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №67944484, в резолютивній частині якого постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 13000 грн.

Крім цього зазначив, що з метою належного виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2021, 05.01.2022 він подав до суду заяву про роз`яснення судового рішеня, в задоволенні якої йому відмовлено 11.04.2022. 11.01.2022 представник апелянта адвокат Цимбал В.І. відправив заяву про зупинення виконавчого провадження №67944484 на офіційну електронну адресу відповідача. Але відповіді не отримав, а отримав лист від старшого держаного виконавця Сугак О.В. з вимогою про виконання виконавчого листа №2/585/34/21 та постановою від 06.01.2022 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. за невиконання судового рішення.

Зважаючи на викладене вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення Державних будівельних норм України «Будинки і споруди «Будинки одноквартирні», а тому ухвалив незаконне рішення.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обґрунтування зазначив, що відповідно до виконавчого листа №1/585/34/21 від 14.12.2021, який відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", 21.12.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам. В постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено строк виконання рішення до 05.01.2022 включно та визначена дата перевірки державним виконавцем виконання рішення суду на 06.01.2022. У відповідності до чинного законодавства 21.12.2021 державним виконавцем Роменського відділу ДВС у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сугак О.В. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 13000 грн. 06.01.2022 державним виконавцем здійснено вихід з метою перевірки виконання рішення суду за адресою АДРЕСА_2 та встановлено, що рішення боржником не виконано, про що складено відповідний акт державного виконавця. Оскільки рішення суду ОСОБА_1 не виконав, 06.01.2022 державним виконавцем накладено на нього штраф у розмірі 1700 грн. та постановлено новий строк виконання до 24.01.2022. ТАкож зазначив, що до Роменського відділу ДВС у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надходила заява про зупинення виконавчого провадження, у з`язку з поданням боржником заяви про роз`яснення судового рішення, проте підстав для зупинення не було. А тому вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Третя особа правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 287 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до положень ст. 268 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

Роменським міськрайонним судом Сумської області 14.12.2021 видано виконавчий лист на виконання постанови Сумського апеляційного суду по справі №585/1329/20 від 25.11.2021 по вчиненню дій щодо знесення навісу збудованого над вікнами прибудови до квартири АДРЕСА_1 . (а.с.18-19).

21.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67944484 (а.с.17).

21.12.2021 старшим державним виконавцем Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сугак О.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 13000 грн. з боржника ОСОБА_1 (а.с.18).

Не погодившись з постановою про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка належить до стягнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відриття виконавчого провадження зазначає необхідність виконання боржником рішення протягом 10 (десяти) робочих днів.

У відповідності до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до п. 2 ст. 63 та п. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення що зобов`язує боржника виконати певні дії, державний виконавець накладає на боржника штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та встановлено новий строк виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2021 державним виконавцем Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сугак О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 13000 грн., в якій також зазначено строк виконання рішення до 05.01.2022 включно та визначена дата перевірки державним виконавцем виконання рішення суду на 06.01.2022.

Відповідно до акту державного виконавця від 06.01.2022 державним виконавцем здійснено вихід з метою перевірки виконання рішення суду за адресою АДРЕСА_2 , та встановлено що рішення боржником не виконано.

06.01.2022 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн., оскільки рішення суду не виконано, та встановлено новий строк виконання рішення до 24.01.2022.

24.01.2022 державним виконавцем здійснено вихід з метою перевірки виконання виконавчого документу за адресою АДРЕСА_2 , та встановлено що рішення суду ОСОБА_1 виконав частково, а саме: конструкція навісу не знесена, а лише знято декілька листів металу, що знаходись на конструкції, про що складено відповідний акт.

У відповідності до п. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на ОСОБА_1 у подвійному розмірі, а саме 3400 грн.

Позивачем було оскаржено зазначену постанову державного виконавця Роменського відділу ДВС у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сугак О.В. у виконавчому провадженні ВП №67944484 від 24.01.2022 про накладення штрафу в розмірі 3400 грн. в судовому порядку, проте, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Будь-яких доказів виконання рішення суду (добровільного та самостійного) позивачем до суду не надано.

Враховуючи обставини справи та положення вищезазначених правових норм коллегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на те, що він виконав рішення суду, колегія суддів вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до положення Державних будівельних норм України «Будинки і споруди «Будинки одноквартирні»

Ганок відкрита прибудова до фасаду в місці головного входу що включає навіс перед входом для захисту від опадів крильця та конструкції що підтримують цей навіс.

Відповідно до положення Державних будівельних норм України «Будівлі та споруди» ДБН В.2.2-ХХ:20ХХ навіс це споруда каркасного типу з вертикальними огороджувальними конструкціями площею менше ніж 50% загальної бічної площі або без них та з покриттям для захисту від атмосферних впливів.

З вищезазначеного вбачається, що навіс та конструкція це взаємопов`язані елементи, а тому зняття металевого навісу не є виконанням рішення в повному обсязі.

Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року по справі № 480/4085/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 22.05.2023 року