Справа № 480/2381/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2023 року Справа № 480/2381/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/2381/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Роменської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Роменської міської ради, у якій просить:
- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Роменської міської ради щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого», що зазначені в протоколі комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Управління соціального захисту населення Роменської міської ради від 27 лютого 2023 року № 3;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Роменської міської ради повторно розглянути заяву від 13.02.2023 (зареєстровану в управлінні від 15.02.2023 №466) на Комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати відповідне посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».
Свої вимоги мотивує тим, що її чоловік за життя був визнаний інвалідом війни І групи, помер внаслідок захворювання, одержаного в період виконання службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому вона є членом сім`ї військовослужбовця у розумінні п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та на неї поширюється чинність цього Закону, а відтак, вона має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни. Зазначає, що відмовляючи в задоволенні заяви про надання їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, як дружині померлої особи з інвалідністю внаслідок війни першої групи, відповідач послався лише на пункт 2 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак не врахував вимоги абзацу 2 пункту 2 статті 10 Закону, при цьому помилково вважаючи, що чинність цього Закону поширюється лише на дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.
На думку позивача, оскільки вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2 та не одружена вдруге, то вона належить до членів сім`ї військовослужбовця, який помер внаслідок захворювання, одержаного під час захисту Батьківщини, в період виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), у зв`язку з чим за приписами п. 1 ст. 10 Закону № 3551 вона підпадає під дію останнього. За таких обставин, дії відповідача щодо відмови у встановленні їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та не видачі посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого» є протиправними.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому з позовними вимогами не погодився та зазначив, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Гр. ОСОБА_2 за життя мав статус: 1) учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 1, яка має пільги передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та 2) статус ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни 1 групи, яка має пільги передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 підтверджується копією довідки Роменсько-Недригайлівського об`єднаного міського військового комісаріату Сумської області від 15.09.2011 №1/101 та копією військового квитка НОМЕР_2 , де зазначено, що гр. ОСОБА_2 дійсно направлявся на спеціальні збори в райони ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, де і отримав дозу опромінення в період з 20 серпня 1986 року по 19 січня 1987 року та за життя став інвалідом (особою з інвалідністю) внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Комісія по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Управління соціального захисту населення Роменської міської ради, розглянувши заяву та пакет документів гр. ОСОБА_1 про встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого», прийняла рішення про відмову у встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого» відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Тому, у зв`язку з відсутністю законних підстав для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни Управлінням соціального захисту населення Роменської міської ради, а саме комісією Управління, позивачу було відмовлено у встановленні статусу та видачі посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Зазначає, що на підставі поданих позивачем документів та відповідної заяви до Управління соціального захисту населення Роменської міської ради, Сумською ОДА 31.01.2022 ОСОБА_3 було надано статус дружини померлого громадянина з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, та видане посвідчення дружини померлого громадянина з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
На думку представника відповідача, підстав для визнання протиправними дій управління щодо відмови в встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та у видачі посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого» у ОСОБА_1 немає, оскільки Управління соціального захисту населення Роменської міської ради діяло у відповідності до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Враховуючи викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про смерть (а.с.10,11).
За життя чоловік позивача мав статус особи, якій встановлено І групу інвалідності і яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_3 від 11.06.2014 (а.с.12).
Також чоловік позивача мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 1, який давав право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серія НОМЕР_4 від 21.06.2019 (а.с.13).
Відповідно до копії довідки Роменсько-Недригайлівського об`єднаного міського військового комісаріату Сумської області від 15.09.2011 №1/101, ОСОБА_2 у період з 20 серпня 1986 року по 19 січня 1987 року направлявся на спеціальні збори в райони ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.14).
Відповідно до копії військового квитка НОМЕР_2 , ОСОБА_2 з 20 серпня 1986 року по 19 січня 1987 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримав дозу опромінення (а.с.15).
Як вбачається з копії витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, (поранень, контузій, травм, каліцтв) від 10.08.2021 №358, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1950 року народження: Енцефалопатія неуточненої етіології. Набряк - набубнявіння головного мозку, що послужило причиною його смерті - захворювання та смерть, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС" (а.с.16).
13.02.2023 позивач звернулась до Управління соціального захисту населення Роменської міської ради із заявою про надання їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачу відповідно посвідчення (а.с.18).
Відповідно до копії витягу з протоколу № 3 засідання комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 27.02.2023, позивачу було відмовлено в задоволенні її заяви з посиланням на п.2 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.20).
З такими діями відповідача позивач не погодилась, тому звернулась до суду з цим позовом, оскільки вважає, що зазначена відмова не відповідає вимогам чинного законодавства.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551) та Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі - Положення № 302).
В преамбулі до Закону № 3551 зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого становлення до них.
Поширення чинності Закону № 3551 на членів сім`ї загиблої особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни.
Відповідно до статті 4 Закону № 3551 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
Пунктом 2 частини другої статті 7 Закону № 3551 визначено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.
З огляду на зазначені правові норми обов`язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни, є наявність інвалідності, доказів залучення такої особи до військовослужбовців або до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 20.08.1986 по 19.01.1987 та був особою з інвалідністю І групи, захворювання та смерть якого пов`язані з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Отже, з аналізу зазначених норм чинного законодавства України та з наявних матеріалів справи, суд доходить висновку, що померлий чоловік позивача був інвалідом І групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, помер від захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто відповідно до статті 7 Закону № 3551 належить до осіб з інвалідністю внаслідок війни, а згідно з статтею 4 Закону № 3551 - до ветеранів війни.
Згідно з положеннями пункту 1 статті 10 Закону № 3551 чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Пунктом 2 статті 10 Закону № 3551 визначено, що чинність цього Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів, підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге. На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.
Відповідно до пункту 4 Положення № 302 особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».
«Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім`ї загиблого» видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина (абзац другий пункту 7 Положення № 302).
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач, як дружина померлого ОСОБА_2 , який належав до ветеранів війни - інвалідів війни, є особою, на яку в порядку статті 10 Закону № 3551-ХІІ поширюється його чинність. Отже, позивач має право на встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та отримання відповідного посвідчення, а тому відповідач неправомірно відмовив у задоволенні її заяви про видачу відповідного посвідчення.
Крім того, позивач, як член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, має право на отримання відповідного посвідчення.
Таким чином, враховуючи протиправний характер наданої відповідачем відмови, задля ефективного захисту порушених прав позивача суд, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає можливим визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Роменської міської ради щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, викладеної в протоколі комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Управління соціального захисту населення Роменської міської ради № 3 від 27.02.2023 та зобов`язати Управління соціального захисту населення Роменської міської ради повторно розглянути заяву позивача від 13.02.2023 на комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Такий спосіб захисту прав позивача матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки судом під час розгляду справи та відповідачем під час розгляду заяви позивача про надання статусу не встановлено інших підстав для відмови, аніж досліджені та спростовані судом у ході розгляду справи.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати відповідне посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого», суд зазначає наступне.
Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим Кодексом адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.
Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видачі відповідного посвідчення, є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією відповідача, а відтак, позовні вимоги про зобов`язання відповідача встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати відповідне посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого», не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, сплачений судовий збір у сумі 1073,60 грн необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Роменської міської ради.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Роменської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Роменської міської ради щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, викладеної в протоколі комісії по наданню статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3 від 27.02.2023.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько