Справа № 140/4345/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/4345/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови №350927 від 06.03.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить комерційний автомобіль Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується у підприємницькій діяльності позивача для розвезення товару по магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Видами діяльності ФОП ОСОБА_1 за КВЕД є: 46.34 Оптова торгівля напоями; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

09.02.2023 на автомобілі Mercedes-Benz водій ОСОБА_2 здійснював розвезення належного ОСОБА_1 товару автомобільною дорогою Н-22 Устилуг - Луцьк - Рівне за маршрутом: склад (с. Зміїнець) - магазин (м. Рівне, вул. Лабунського Анатолія, 5) - склад (с. Зміїнець). Фактично мало місце внутрішнє переміщення товару суб`єктом господарювання. У цей же день, Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області складено акт №333775 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у якому виявлено порушення ст. 34, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.3.3. розділу ІІІ Наказу Мінтрансзв`язку №385 від 24.05.2010, а саме під час перевезення вантажу відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, який обладнаний аналоговим тахографом.

Позивач вказує на те, що ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає порядок організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

Відповідно до ч. 8 ст. 53 Закону № 2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, обов`язок ведення протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та відповідальність за недотримання вказаної вимоги, покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення.

Разом з тим, вантажне перевезення автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 здійснювалося ФОП ОСОБА_1 для своїх господарських потреб у межах України і було внутрішнім. Таким чином, позивач не зобов`язаний мати протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водіїв.

Крім того, зі змісту оспорюваної постанови неможливо встановити, яке саме порушення (на думку відповідача) допустив позивач (не зазначено яку саме норму чинного законодавства порушив позивач), а наявне посилання на ст. 48 Закону № 2344-ІІІ є загальним і не конкретизує суті/змісту/складу порушення.

Зазначає також, що відповідно до п.30 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 за наявності в діях фізичної особи - автомобільного перевізника ознак адміністративного правопорушення притягнення правопорушника до відповідальності здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Нормами статті 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, окрім іншого: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачем вказаних вимог законодавства не було дотримано. Зокрема, але не виключно: 1) не повідомлено ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи про порушення; 2) не забезпечено ОСОБА_3 можливості користуватися юридичною допомогою адвоката; 3) розглянуто справу за відсутності даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи.

За наведених підстав вважає оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №350927 від 06.03.2023 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі (а.с.40-42).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) (а.с.44).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с. 49-55) представник відповідача Курцеба Н.І. позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваної постанови, прийнятої у зв`язку із порушенням позивачем вимог ст.ст. 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (відсутність на момент перевірки протоколу адаптації та перевірки тахографа до транспортного засобу, який обладнаний аналоговим тахографом).

Вказала на те, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Виходячи зі змісту цієї норми Закону, перелік документів, які повинні мати водії для здійснення внутрішніх вантажних перевезень, зазначений у ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством

Відповідно до п.6.1 Положення про робочий час та відпочинок водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06 2010рних, автобуси, що використовуються для нерегулярних та регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими повіреними тахографами.

Маса ТЗ Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 5360 кг (більше 5 тонн).

Зауважила, що за відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що мав би свідчити про його справність та актуальність (неспотвореність) даних не є можливим перевірити дотримання водіями транспортних засобів режиму праці та відпочинку.

Крім того, помилковими є твердження представника позивача, що протокол перевірки та адаптації тахографа необхідний тільки для перевізників, що виконують міжнародні перевезення. Зазначене спростовується тим, що протокол перевірки та адаптації тахографа є документом, що належить до «інших документів», обов`язок наявності яких повинен забезпечити перевізник відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (стаття що регулює внутрішні перевезення вантажів).

Посилання представника позивача на статті КУпАП є не доречними та не поширюються на процедуру розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт. У даному випадку відповідачем застосований адміністративно-господарський штраф, який є видом господарської відповідальності суб`єкта господарювання за порушення законодавства за порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності, а винесення постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу встановлений Порядком №1567. Адміністративне правопорушення та правопорушення у сфері господарювання не є тотожними поняттями. Відтак, посилання представника позивача на недотримання норм КУпАП є недоречним.

Зауважила, що листом від 13.02.2023 №8875/22/24-23 ( реєстр згрупованих відправлень №19, трековий номер 314) перевізника повідомлено про те, що розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відбудеться 06.03.2023. Як підтверджується трекінгом листа, лист прибув у відділення, що обслуговує перевізника 18.02.2023. Тобто, позивач мав вдосталь часу на отримання відправлення, а відповідач виконав обов`язок щодо забезпечення можливості брати участь у розгляді справи.

При цьому, пасивна поведінка позивача, що проявилась у неотриманні повідомлення про розгляд справи та відсутність останнього на розгляді не може бути причиною скасування постанови, що й підтверджується численною судовою практикою та висновками Верховного Суду.

З наведених підстав просила у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

На підставі направлення на рейдову перевірку №013478 від 06.02.2023 та щотижневого графіка перевірок посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Укртрансбезпеки 09.02.2023 проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 37, 38).

Зокрема, було перевірено транспортний засіб Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 (що належить автомобільному перевізнику ОСОБА_1 ) під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював перевезення вантажу (товару) автомобільною дорогою Н-22 Устилуг Луцьк- Рівне.

За результатами перевірки складено акт №333775 від 09.02.2023, у якому зафіксовано порушення суб`єктом господарювання ст. 34, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.3.3. розділу ІІІ Наказу Мінтрансзв`язку №385 від 24.05.2010, а саме під час перевезення вантажу відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, який обладнаний аналоговим тахографом (а.с.10).

Посадовими особами відповідача винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №350927 від 06.03.2023, якою до суб`єкта господарювання перевізника ОСОБА_1 на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн (а.с.13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 (далі Закон № 2344-III), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що перевезення на комерційній основі означають надання послуг, а перевезення за власний кошт перевезення для власних потреб.

Як вбачається з наведеного, визначення особи перевізником не залежить від обраного та зареєстрованого ним КВЕД. Тобто дія закону поширюється на фізичних чи юридичних осіб - автомобільних перевізників, які в процесі здійснення підприємницької діяльності перевозять вантаж й для власних потреб в тому числі.

Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог статті 6 Закону № 2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно із п. 12 14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку № 1567.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені вимоги до автомобільного перевізника, згідно яких він зобов`язаний: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирі

Стаття 48 Закону №2344-ІІІ визначає перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми Закону, перелік документів, які повинен мати водій для здійснення вантажних перевезень, зазначений у ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до п.6.1 Положення про робочий час та відпочинок водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зі України №340 від 07.06 2010, автобуси, що використовуються для нерегулярних та регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Як вбачається з відзиву представника відповідача маса ТЗ Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 (що належить позивачу) становить 5360 (більше 5 тонн), а тому вказаний автомобіль повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом.

Відповідно до п 3. 3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 №385 (далі Інструкція), водій транспортного засобу обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР ( 994_016 ), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п 2.6 Інструкції пункти сервісу тахографів (далі ПСТ) виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР 994_016) періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

Пунктом 2.7 Інструкції визначено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд погоджується з доводами представника відповідача відносно того, що станом на день перевірки (09.02.2023) у водія транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 (що належить автомобільному перевізнику ОСОБА_1 ) мав бути у наявності протокол перевірки та адаптації тахографа.

Окрім того, за відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що мав би свідчити про його справність та актуальність (неспотвореність) даних не є можливим перевірити дотримання водіями транспортних засобів режиму праці та відпочинку водіїв.

З огляду на вищевикладене, доводи представника позивача відносно того, що обов`язок ведення протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу покладений лише на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення є помилковими.

Суд також не бере до уваги посилання позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи з огляду на наступне.

За правилами, встановленими пунктами 25-27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 13.02.2023 №8875/22/24-23 (чек відправлення №314) перевізника ОСОБА_1 завчасно повідомлялось про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що відбудеться 06.03.2022 (з 10 по 12 годину) в приміщенні відділу за адресою : м. Луцьк, вул. Підаєцька, 3 , поверх 4 (а.с.61, 62).

Як підтверджується трекінгом листа, вказане повідомлення прибуло у поштове відділення, що обслуговує перевізника 18.02.2023. Тобто, позивач мав вдосталь час отримання відправлення, а відповідач виконав обов`язок щодо забезпечення можливості брати участь у розгляді справи.

Вказане свідчить про те, що відповідач завчасно у спосіб прямо передбачений чинним законодавством здійснив усі необхідні дії для повідомлення позивача про час і місце розгляду справи (направивши на офіційну адресу автомобільного перевізника відповідне повідомлення). У свою чергу позивач мав можливість отримати вказане повідомлення з 18.02.2023, однак вказаним правом не скористався.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення чинного законодавства про автомобільним транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи об`єкта господарювання правомірно розглянув справу без його участі.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 11.02.2020 у справі №820/4624/17.

При цьому позивач у позовній заяві не навів жодної обставини та не надав суду доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним повідомлення чи прибуття для розгляду справи, у той час як відповідач в повній мірі виконав обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Окрім того, безпідставними є посилання представника позивача на положення статей КУпАП, оскільки вони не поширюються на процедуру розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Водночас, відповідно до статті 216 Господарського кодексу України (далі ГК України) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором

Як свідчить стаття 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Серед видів адміністративно-господарських санкцій є адміністративно-господарський штраф (ст. 239 ГК України).

Адміністративно-господарський штраф є видом господарської відповідальності суб`єкта господарювання за порушення законодавства за порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності, а порядок накладення постанов застосування адміністративно-господарського штрафу встановлений Порядком №1567.

З вищевикладеного вбачається, що адміністративне правопорушення та правопорушення у сфері господарювання (що має місце у даному випадку) не є тотожними поняттями. Відтак, посилання представника позивача на недотримання норм КУпАП при розгляді справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки позивач не притягувався до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП.

Щодо посилання на неконкретизованість визначеного правопорушення в оскаржуваній постанові, суд зазначає наступне.

У постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу №350927 від 06.03.2023 вказано, що перевізник ОСОБА_1 допустив порушення відсутні документи, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 вказаного Закону.

Так, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскаржувана постанова містить посилання на порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Аналізуючи дану норму можна виокремити те, що санкція передбачає настання відповідальності у випадку перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, а не за порушення конкретного пункту будь-якого іншого підзаконного нормативно-правового акту. Зміна формулювання, внесення якихось інших відомостей у постанову у графі допущеного порушення є неприпустимим, адже законодавцем в абз.3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» уже наведене конкретне формулювання, яке повинно вживатись у виконавчих документах.

Законодавством встановлено відповідну форму постанови про застосування адміністративно- господарських штрафів, а саме додаток 5 до Порядку №15676, відповідно до якої оформлюється постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Таким чином, постанова є виконавчим документом і містить усі необхідні для цієї категорії документів дані. Водночас детальний опис порушення зафіксований в акті №333775 від 09.02.2023, у якому вказано про порушення суб`єктом господарювання ст. 34, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.3.3. розділу ІІІ Наказу Мінтрансзв`язку №385 від 24.05.2010, а саме під час перевезення вантажу відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, який обладнаний аналоговим тахографом (а.с.10).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами довів, що під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесення оскаржуваної постанови він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт» та Порядком №1567, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 06.03.2023 №350927 про застосування адміністративно-господарського штрафу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020, Волинська область, м.Луцьк, вул. Підгаєцька, 3)

Суддя Т.М. Димарчук