Справа № 742/1351/23
Суддя: Циганко М. О.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/14/23
Єдиний унікальний № 742/1351/23
РІШЕННЯ
17 травня 2023 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Циганко М.О., секретаря судового засідання Харченко Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ворони Миколи Миколайовича та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення
17.04.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона не погоджується з викладеними у відзиві запереченнями та вказує, що інспектор Ворона М.М. не мав підстав для затримання і вилучення транспортного засобу, оскільки власник автомобіля була присутня на місці події, і була можливість нею усунути порушення без евакуації транспортного засобу.
Позивач у судове засідання не з`явилась, проте через канцелярію суду представник позивача Жайворонко І.В. подав заяву відповідно до якої просить справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, крім того в судовому засіданні, яке відбулося 20 квітня 2023 року позивач пояснила, що була присутня в момент евакуації її транспортного засобу, та наполягала не евакуйовувати автомобіль, так як могла усунути дане правопорушення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, у відзиві на позовну заяву просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначили, що позивач порушив правила зупинки транспортного засобу, інспектор виконував свої обов`язки, викликав евакуатор, щоб забрати транспортний засіб на штраф майданчик.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
12.03.2023 головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Вороною М.М. винесено постанову про розглянуту справу про адміністративне правопорушення відносно позивача, оскільки 12.03.2023 о 15 год. 29 хв. позивачем на транспортному засобі DACIA DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 порушено вимоги підпункту и) пункту 15.9 розділу 15 ПДР в частині заборони зупинки транспортному засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглих територій, чим позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. (а.с. 47).
Відповідно до долучених роздруківок фотофіксації, транспортний засіб позивача DACIA DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 , 12.03.2023 о 15 год. 26 хв. знаходився за адресою: м. Київ, вул. Еспланада буд 4/6 на місці виїзду з прилеглої території (а.с. 48-54).
Відповідно до запису з камер відеоспостереження, що знаходилися в магазині «Гулівер» за адресою: вул. Еспланадна, 4/6, м. Київ за період часу з 15 год 15 хв. 15 год 33 хв. 12 березня 2023 року вбачається, що позивач була присутня при евакуації автомобіля DACIA DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частина 3 статті 122 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Пунктом 1.9. ПДР, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 15.9 (и) ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що зупинка забороняється, зокрема ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
За змістом п. 1.10 ПДР, прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. Також, припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). В той же час, стоянка припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).
Так в силу положень ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд не може погодитись із зазначеними позивачем обставинами, оскільки постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП України була складена з урахуванням вимог чинного законодавства. З фотофіксації чітко вбачається, що позивач розташувала свій транспортний засіб безпосередньо на місці виїзду з прилеглої території, чим порушила п. 15.9 (и) ПДР. Матеріали фотофіксації містять дату та час вчинення адміністративного правопорушення з яких вбачається, що транспортний засіб перебував в місці виїзду з прилеглої території більше 5 хв., що підтверджує зупинку транспортного засобу позивача.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем було зупинено транспортний засіб безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, а тому позивач порушив п. 15.9 (и) ПДР. Таким чином, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 12.03.2023 є законною та відповідає вимог чинного законодавства.
Окрім цього, позивач не погоджується з діями головного інспектора з паркування Ворони М.М. щодо евакуації її транспортного засобу, просила визнати дії останнього протиправними та відшкодувати сплачені за евакуацію та збереження кошти.
Згідно п. 2 «Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання», затвердженого Постановою КМУ від 14 листопада 2018 року № 990, тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені частиною третьою статті 265-4 КУпАП.
Якщо ж водій з`являється на місце вже після того, як поліцейський викликав евакуатор, виклик евакуатора відміняється і евакуація не проводиться, навіть якщо евакуатор уже прибув за таким викликом.
Відповідно до п. 7 «Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затверджених Постановою КМУ від 14 листопада 2018 року № 990, у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, інспектор з паркування складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, а якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, інспектор з паркування не складає зазначений акт і не здійснює тимчасове затримання транспортного засобу, але виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Як зазначили позивач, позивач був присутній на місті евакуації, вона мала змогу усунути у максимально короткий строк правопорушення, а тому евакуація автомобіля не могла бути здійснена. Інспектор з паркування мав виписати водієві штраф, після чого той повинен був прибрати автомобіль з місця, де паркування, зупинка чи стоянка заборонені.
Отже, будучи присутнім на місці евакуації та прохаючи інспектора не здійснювати евакуацію автомобіля інспектор в порушення вказаного Порядку продовжив здійснювати евакуацію.
В той же час, ані відповідачами, які заперечують проти зазначених позивачем обставин, не було подано суду жодного допустимого доказу, який би міг спростувати факт можливості позивача усунути правопорушення без евакуації його транспортного засобу та його присутності під час евакуації.
Окрім цього, судом встановлено, що момент евакуації транспортного засобу було зафіксовано відеозаписом, однак і цей доказ не був поданий відповідачем.
Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують інспектор з паркування, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, та два понятих.
Однак, даний акт не підписаний понятими.
Невнесення будь-яких відомостей про інспектора, понятих, транспортний засіб чи інших до постанови або акту є прямим порушенням згаданих статей та порядку вжиття заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням (ст. 7 КУпАП). Таким же порушенням порядку буде і складання документів не на місці події або за відсутності понятих.
Суд вважає, що відповідачами не було надано відповідних доказів та не доведено правомірність здійсненої евакуації транспортного засобу позивача, а тому такі дії в цій частині повинні бути визнанні неправомірними. Крім того, враховуючи неправомірність евакуації, позивачу мають бути повернуті кошти, сплачені ним через неправомірні дії інспектора з паркування щодо евакуації транспортного засобу.
Відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.
Таким чином, жодні наявні в матеріалах справи докази не обґрунтовують дії інспектора з паркування, внаслідок яких право позивача на мирне володіння своїм транспортним засобом було порушено. Більш того, в результаті неправомірних дій інспектора з паркування та неправомірної евакуації, позивач зазнав матеріальні збитки для повернення своєї власності.
Окрім цього, відповідно до ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до його приватного i сiмейного життя, до житла і до таємницi кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здiйснення цього права iнакше ніж згiдно із законом, і коли це необхiдно в демократичному суспiльствi в iнтересах нацiональної i громадської безпеки або економiчного добробуту країни, з метою запобiгання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралi або з метою захисту прав i свобод iнших осіб.
Однак, всупереч вищезазначеним положенням, неправомірна евакуація призвела до втручання у право на повагу до приватного життя позивача, оскільки такі дії інспектора з паркування були здійснені без необхідності та не в інтересах національної і громадської безпеки.
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Частиною 1, 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд, з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: визнання дії головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ворони Миколи Миколайовича стосовно евакуації транспортного засобу позивача протиправними та стягнення на користь позивача сплачених нею необґрунтованих коштів за евакуацію та зберігання транспортного засобу, в задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Оскільки передумовою для виникнення цього спору стали протиправні дії відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 122, 241-246 КАС України, ст.ст. 7, 14-2, 122, 152-1, 251, 265-4, 283 КУпАП,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ворони Миколи Миколайовича та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.
Визнати дії головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Ворони Миколи Миколайовича стосовно евакуації транспортного засобу, а саме автомобіля DACIA DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 протиправними.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО