Справа № 580/1322/23
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1322/23 Суддя першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Черкаській області) про:

- визнання протиправними дій ГУ ПФ в Черкаській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість з 26.12.2022;

- зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області призначити та перерахувати з 26.12.2022 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість з 26.12.2022.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що в силу положень чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства базовою умовою для призначення пенсії, про яке просить ОСОБА_1 , є наявність саме календарної, а не пільгової вислуги років, а тому, оскільки календарна вислуга років Позивача складає менше мінімально визначеної законом, то підстави для призначення відповідної пенсії відсутні. Крім того, суд відхилив посилання ОСОБА_1 на постанови Верховного Суду у відповідній категорії справ, оскільки останні прийняті за іншого правового регулювання спірних правовідносин.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом залишено поза увагою, що право на пенсію за вислугою років не ставиться у залежність від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги, що підтверджується численною практикою Верховного Суду. Наголошує на неврахуванні судом рішень Конституційного Суду України, які вказують на необхідність дотримання високих соціальних стандартів військовослужбовців та прирівняних до них осіб.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 26.04.2023.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 26.05.2016 №95о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із скороченням штатів (а.с. 9). У цьому ж наказі зазначено, що вислуга на день звільнення в календарному обчисленні становить 21 рік 04 місяці 15 днів, для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - 08 років 07 місяців 29 днів, з урахуванням пільгової служби - 25 років 08 місяців 10 днів.

Із змісту пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 вбачається, що Позивачу призначена пенсія по інвалідності (2 група, інвалід армії; а.с. 8).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.12.2022 щодо призначення та перерахування пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Головне управління ПФ в Черкаській області листом від 18.01.2023 №447-8487/П-03/8-2300/23 повідомило Позивача про відсутність підстав для призначення такої пенсії (а.с. 10-11). Відповідна відмова обґрунтована тим, що згідно розрахунку вислуги років від 04.07.2016, який був наданий разом із поданням про призначення пенсії від 05.07.2016, загальна вислуга років становить 23 роки 03 місяці 19 днів, з яких календарна - 18 років 07 місяців 14 днів, пільгова - 04 роки 08 місяців 05 днів. У свою чергу, за правилами п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, незалежно від віку, якщо вони звільнені із служби з 01.10.2016 по 30.09.2017 і на день звільнення мають вислугу 23 календарних років і більше.

Враховуючи встановлені вище обставини, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 1, 1-2, 12, 17-1, 48, 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, а також постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Постанова №393), суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки пільговий стаж враховується лише при обчисленні розміру пенсії, у той час як при її призначенні особа має набути певну кількість календарної вислуги років, яка у спірному випадку повинна складати не менше 22 років та 6 місяців.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Частиною 1 статті 17 Закону закріплено перелік періодів, які підлягають включенню до вислуги років особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.

Приписи ст. 17-1 Закону визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної бланкетної норми 17.07.1992 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №393.

Пунктом 1 цієї Постанови також визначено перелік періодів, які підлягають включенню до вислуги років особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «з» статті 12 Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.

У первинній редакції пункт 3 Постанови №393 передбачав перелік періодів, що зараховують до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови на пільгових умовах.

Однак, як правильно підкреслив суд першої інстанції, у подальшому до зазначеної Постанови неодноразово вносилися зміни.

Так, постановою Уряду України від 16.02.2022 №119 Постанову №393 доповнено пунктом 2-1 наступного змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.», а також абзац 1 пункту 3 викладено у новій редакції: «До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах».

Отже, реалізуючи надані Законом повноваження на визначення порядку обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, Кабінет Міністрів України з 19.02.2022 (дати набрання чинності постанови Уряду України від 16.02.2022 №119), передбачив можливість врахування пільгового періоду служби тільки для визначення розміру пенсії та закріпив, що обчислення календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, проводиться виключно згідно положень пунктів 1 та 2 Постанови №393.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вислуга років ОСОБА_1 , яка складає у календарному обчисленні 21 рік 04 місяці 15 днів, не породжує в останнього права на призначення пенсії за п. «а» ст. 12 Закону, приписи якої встановлюють мінімальну календарну вислугу 22 роки та 6 місяців.

Посилання Апелянта на неврахування судом першої інстанції позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а та від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 колегія суддів вважає помилковим, оскільки вони були сформульовані за іншого правового регулювання, а тому не є релевантними до спірних правовідносин.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що на необхідності надання додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців та прирівняних до них осіб неодноразово наголошував Конституційний Суд України, суд апеляційної інстанції зазначає, що чинним правовим регулюванням законодавець не встановив жодних обмежень до встановлення таких гарантій, оскільки виключно врегулював умови, настання яких дає право на їх отримання.

Крім того, судова колегія підкреслює, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено 17 травня 2023 року.