Справа № 420/15453/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання протиправними дій начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни по неправомірній відмові у задоволенні запиту на інформацію ОСОБА_1 про надання копії повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення та копії постанови про закриття кримінального провадження №0001217 від 15.09.2021 року, зобов`язання Державного бюро розслідувань надати позивачу копію повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення та копію постанови про закриття кримінального провадження №0001217 від 15.09.2021 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 року судом закрито провадження у цій справі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2023 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до повторного протоколу автоматичного розподілу справ від 13.03.2023 року справу передано на розгляд судді Свиді Л.І.

Цю справу прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзивів на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.

Позов обґрунтований позивачем тим, що 11 жовтня 2022 року він звернувся до Державного бюро розслідувань із запитом на інформацію, в якому повідомляв, що Державне бюро розслідувань спрямувало до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 384 КК України. Відділом дізнання Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області здійснювалося до березня поточного року досудове розслідування кримінального провадження №0001217 від 15.09.2021 року за фактом надання адвокатом до суду недостовірних даних, що на думку заявника свідчило про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Позивач просив надати на адресу електронної пошти повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення та копію постанови про закриття кримінального провадження №0001217 від 15.09.2021 року. Листом №324ПІ/10-16-06-340/22 від 17.10.2022 року позивачем отримана відповідь не по суті запиту, підписана начальником відділу організації прийому громадян, розгляду звернення та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згібловою О.О. Позивач не погодився із правомірністю дій відповідач у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

З відзиву на позовну заяву Державного бюро розслідувань вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що зазначений запит не був засвідчений електронним цифровим підписом та не містив будь-яких реквізитів документів, що підтверджували особу заявника. Запит містив виклад обставин про те, що ДБР спрямувало до Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 384 Кримінального кодексу України. Також у запиті зазначено, що відділом дізнання Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області до березня поточного року здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0001217 від 15.09.2021 року за частиною першою статті 384 КК України за фактом надання адвокатом до суду недостовірних відомостей. При цьому, прохальна частина адресованого ДБР запиту містила вимогу про надання на адресу електронної пошти копії повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення та копії постанови про закриття кримінального провадження №0001217 від 15.09.2021 року. Відділом організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності ДБР запит ОСОБА_1 від 11.10.2022 розглянуто. В ході розгляду запиту встановлено, що порушені у ньому питання за своїм змістом стосуються надання інформації щодо особи ОСОБА_1 та надання його персональних даних, однак достеменно ідентифікувати особу запитувача з запиту, що надійшов електронною поштою, не виявлялося можливим. Відповідач також зазначає, що керуючись нормами частини третьої статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням норм спеціального закону (Закону України «Про захист персональних даних»), запитувачу було запропоновано привести у відповідність поданий запит, оскільки він стосувався надання персональних даних. Однак, позивач не скористався своїм правом на отримання інформації у передбачений законом спосіб, що свідчить про відсутність будь-якого порушення його прав. Відповідь ДБР № 324ПІ/10-16-06-340/22 від 17.10.2022 надана ОСОБА_1 за результати попереднього розгляду його запиту на інформацію з пропозицією уточнення ідентифікаційних даних запитувача. При цьому у зазначеній відповіді відсутні будь-які твердження про відмову у задоволенні запиту ОСОБА_1 , оскільки підстави для відмови чітко визначені статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Таким чином, доводи позивача щодо неправомірності відмови ДБР у задоволенні запиту позивача на інформацію від 11.10.2022 року про надання копій документів є хибними, а вимоги про визнання у зв`язку з цим неправомірними дій начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності ДБР ОСОБА_2 безпідставними.

Відзив від Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни до суду не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 11.10.2022 року звернувся до Державного бюро розслідувань із запитом на інформацію, в якому зазначив, що Державне бюро розслідувань спрямувало до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 384 КК України. Відділом дізнання Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області здійснювалося до березня поточного року досудове розслідування кримінального провадження №0001217 від 15.09.2021 року за фактом надання адвокатом до суду недостовірних даних, що на думку заявника свідчило про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Позивач просив надати на адресу електронної пошти повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення та копію постанови про закриття кримінального провадження №0001217 від 15.09.2021 року (аркуш справи 4).

Листом №324ПІ/10-16-06-340/22 від 17.10.2022 року Державне бюро розслідувань повідомило позивачу про те, що за результатами попереднього розгляду отриманого запиту на інформацію встановлено, що порушені у ньому питання за своїм змістом стосуються надання персональних даних особи, а тому така інформація йому може бути надана з урахуванням вимог Закону України №2297-VІ (аркуші справи 6-7).

При цьому в листі відповідач посилається на положення ст. 16 Закону України №2297-VІ в частині необхідності надання в такому запиті інформації про реквізити документа, що посвідчує фізичну особу, зазначення мети та/або правових підстави для запиту.

Позивач не погодився із відмовою у доступі до вказаної інформації, у зв`язку із чим звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст.1, ч.1 ст.3, ч.1 ст.5, ст. 12, п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно із ч.1, 2-5 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Згідно із ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до п. 1 ч. 3, ч. 4, 5 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; 2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; 3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; 4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Зберігання інформації про особу не повинно тривати довше, ніж це необхідно для досягнення мети, задля якої ця інформація збиралася.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Так, відповідно до ч.1-4 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю. Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Таким чином, публічна інформація, крім встановлених законом випадків, є відкритою, а доступ до неї може забезпечуватися шляхом надання розпорядником інформації, до яких належать і суб`єкти владних повноважень, у встановлені законом строки інформації за відповідними запитами, зокрема, фізичних осіб, а перелік підстав для відмови в задоволенні запиту на інформацію є вичерпним.

Тобто, визначальним для публічної інформації є те, що вона повинна бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. При цьому, зазначеним Законом не передбачено надання роз`яснень з будь-яких питань та надання правової оцінки певним фактам.

Згідно з ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

При цьому положення Закону «Про доступ до публічної інформації» не поширюються на доступ учасників кримінального провадження до отримання інформації або документів, створених у ході здійснення досудового розслідування.

У листі №324ПІ/10-16-06-340/22 від 17.10.2022 року Державне бюро розслідувань на запит позивача повідомило, що за результатами попереднього розгляду отриманого запиту на інформацію встановлено, що порушені у ньому питання за своїм змістом стосуються надання персональних даних особи, а тому така інформація йому може бути надана з урахуванням вимог Закону №2297-VІ.

Так, відповідно до ст. 2, ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Згідно із ч. 3 ст. 10-1 «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що керуючись нормами частини третьої статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням норм спеціального закону (Закону України «Про захист персональних даних»), запитувачу було запропоновано привести у відповідність поданий запит, оскільки він стосувався надання персональних даних.

Так, в даному випадку передумовою надання інформації на запит позивача є з`ясування відповідності поданого запиту на інформацію вимогам ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних», відповідно до якої у запиті зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує фізичну особу, яка подає запит (для фізичної особи - заявника); 2) найменування, місцезнаходження юридичної особи, яка подає запит, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка засвідчує запит; підтвердження того, що зміст запиту відповідає повноваженням юридичної особи (для юридичної особи - заявника); 3) прізвище, ім`я та по батькові, а також інші відомості, що дають змогу ідентифікувати фізичну особу, стосовно якої робиться запит; 4) відомості про базу персональних даних, стосовно якої подається запит, чи відомості про володільця чи розпорядника персональних даних; 5) перелік персональних даних, що запитуються; 6) мета та/або правові підстави для запиту.

З наявного в матеріалах справи запиту на інформацію позивача від 11.10.2022 року вбачається, що в ньому відсутні всі відомості, які передбачені ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних», зокрема інформація про реквізити документа, що посвідчує фізичну особу, мета та/або правові підстави для запиту. Ці обставини стало підставою для фактичної відмови відповідачем позивачу у наданні інформації за цим запитом.

Оскільки запит на інформацію ОСОБА_1 не містить всіх відомостей, передбачених ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних», ці обставини позбавили відповідача можливості надати запитувану інформацію, що містить персональні дані, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни по неправомірній відмові у задоволенні запиту на інформацію позивача та відповідно зобов`язання Державного бюро розслідувань надати документи.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність у Рудак О.В., як представника Державного бюро розслідувань, повноважень на подання відзиву на позовну заяву, оскільки в матеріалах справи наявний витяг з ЄДРПОУ, згідно якого, ОСОБА_3 внесена до переліку осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені Державного бюро розслідувань без довіреності з повноваженими діяти в судах України без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами наданими стороні, третій особі, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 55 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни (вул. Симона Петлюри, буд. 15, м. Київ, 01032), Державного бюро розслідувань (вул. Симона Петлюри, буд. 15, м. Київ, 01032, ) про визнання протиправними дій начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни по неправомірній відмові у задоволенні запиту на інформацію ОСОБА_1 про надання копії повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення та копії постанови про закриття кримінального провадження № 0001217 від 15.09.2021 року, зобов`язання Державного бюро розслідувань надати позивачу копію повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення та копію постанови про закриття кримінального провадження № 0001217 від 15.09.2021 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.