Справа № 420/11398/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення адміністративного позову до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, зобов`язання видати припис про зупинення підготовчих робіт та здійснити відповідні заходи державного архітектурно-будівельного контролю під час виконання підготовчих робіт на земельній ділянці площею 0,0495 га, кадастровий номер :50:014:0015, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який вона має намір подати до суду протягом десяти днів з дати винесення ухвали про забезпечення позову.

Заявниця просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти дії з виконання підготовчих робіт на земельній ділянці площею 0,0495 га, кадастровий номер :50:014:0015, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням законної сили.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, яка є суміжною із земельною ділянкою заявниці. На підставі рішення, яке заявниця має намір оскаржити до суду, ОСОБА_2 отримав дозвіл на початок виконання підготовчих робіт і на теперішній час такі роботи вже розпочато. Оскільки належна ОСОБА_2 земельна ділянка раніше перебувала у власності чоловіка заявниці, на території цієї ділянки наявне майно її родини, а саме кам`яний паркан, зелені насадження, інші конструкції, яке буде знищене в ході проведення підготовчих робіт. Крім того, зазначає про ймовірність пошкодження комунікацій, які прокладені через земельну ділянку ОСОБА_2 та до яких підключений будинок заявниці. Заявниця вважає, що подальше виконання підготовчих робіт призведе до знищення або пошкодження її майна та комунікацій, під`єднаних до її будинку, а також становитиме загрозу членам родини заявниці та навколишньому середовищу.

Дослідивши зміст поданої заяви, позовної заяви та доданих документів суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З аналізу змісту заяви вбачається спір про право, оскільки підставою для вжиття заходів забезпечення позову заявниця зазначає ймовірність пошкодження або знищення її майна третьою особою ОСОБА_2 . Жодних доказів чи обгрунтувань щодо протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень заявницею не наведено.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Відповідно до ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. 10 ч. 2 зазначеної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, які мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Ураховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

У заяві немає жодних посилань на протиправність рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яке заявниця має намір оскаржити, натомість порушення своїх прав вона вбачає у ймовірному пошкодженні або знищенні її майна, розташованого на земельній ділянці третьої особи, що вказує на приватноправовий характер спору.

Отже, враховуючи, що заявницею не наведено ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також те, що із наведених позивачкою спірних правовідносин вбачається спір про цивільне право, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Ф. Попов