Справа № 380/4417/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4417/23
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трафік Менеджмент Груп» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №380/4417/23 позовну заяву задоволено: визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) з питань зупинення реєстрації податкової накладної, розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 03.02.2023 №8203067/39612538; від 09.02.2023 №8244634/39612538; від 01.02.2023 №8191727/39612538; від 03.02.2023 №8203071/39612538; від 09.02.2023 №8244636/39612538; від 27.01.2023 №8163730/39612538; від 27.01..2023 №8163729/39612538; від 27.01.2023 №8163746/39612538; від 27.01.2023 №8163720/39612538; від 27.01.2023 №8163721/39612538; від 25.11.2022 №7715670/39612538; від 01.02.2023 №8191724/39612538; від 01.02.2023 №8191728/39612538; від 03.02.2023 №8203062/39612538; від 03.02.2023 №8203063/39612538; від 09.02.2023 №8244641/39612538; від 03.02.2023 №8203070/39612538; від 25.11.2023 №7715671/39612538; від 03.02.2023 №8203064/39612538; від 03.02.2023 №8203066/39612538; від 03.02.2023 №8203065/39612538; від 09.02.2023 №8244639/39612538; від 03.02.2023 №8203069/39612538; від 09.02.2023 №8244637/39612538; від 03.02.2023 №8203068/39612538 від 09.02.2023 №8244640/39612538; від 09.02.2023 №8244638/39612538; від 01.02.2023 №8191723/39612538; зобов`язано Державну податкову службу України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053; ) зареєструвати Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №17 від 25.05.2022; № 12 від 08.06.2022; №14 від 09.06.2022; №27 від 27.06.2022; №23 від 07.07.2022; №30 від 11.07.2022; №31 від 11.07.2022; №49 від 12.07.2022; №50 від 12.07.2022; №51 від 12.07.2022; №60 від 12 07.2022; №62 від 14.07.2022; №65 від 19.07.2022; №12 від 16.08.2022; №5 від 06.09.2022; №13 від 13.09.2022; №27 від 30.09.2022; №3 від 03.10.2022; №4 від 06.10.2022; №7 від 11.10.2022; №10 від 17.10.2022; №4 від 03.11.2022; №5 від 07.11.2022; №11 від 11.11.2022; №14 від 16.11.2022; №19 від 23.11.2022; №12 від 08.12.2022; №18 від 16.12.2022 датами подання їх на реєстрацію.

15.05.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 27420,00 грн.

Розглянувши зазначену заяву, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1, 4, 7, 9 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 справі №810/3806/18, від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

Суд зазначає, що позивач разом із позовною заявою подав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат та просив про покладення судових витрат на відповідача.

З матеріалів справи видно, що позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав суду: договір про надання правової допомоги №01/02/22-11 від 01.02.2022, додатковий договір №3 до договору про надання правничої допомоги, акт наданих послуг №10/05/23-1 від 10 травня 2023 року на суму 27420,00 грн.

За даними перелічених доказів позивачу надано професійну правничу допомогу за обсягом послуг: первинне консультування клієнта, юридична експертиза 28 господарських операцій, аналіз релевантної судової практики та формування правової позиції у справі, збір доказів, підготовка та подання до суду позовної заяви з додатками, підготовка та подання до суду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з додатками. Понесені витрати на професійну правничу допомогу склали 27420,00 грн.

Однак, з огляду на предмет спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критеріїв розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 27420,00 грн є неспівмірною зі складністю справи, яка за вказаних правовідносин віднесена до категорії справ незначної складності, судова практика з вирішення даного спору судом є незмінною, сталою та чисельною, а обсяг наданих адвокатом послуг є незначним.

Суд розглядав вказану справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що великий об`єм судової справи зумовлений лише значною кількістю податкових накладних, в реєстрації яких відповідачем було відмовлено та всі епізоди спірних правовідносин є взаємопов`язані між собою. Підстави для відмови в реєстрації податкових накладних є однаковими. Різним є лише виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо кожної податкової накладної та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. В той же час однаковим є нормативне обґрунтування позову для всіх податкових накладних.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, зокрема, відсутності юридичного супроводу адвоката в суді у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні), суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 27420,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі/WestAllianceLimited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

З урахуванням викладених обставин справи та положень законодавства, суд дійшов висновку, що підготовка та подання позову до суду у вказаній справі не потребувала надмірного, значного обсягу юридичної роботи, оскільки основні доводи у даній категорії справ, викладені в численних судових рішеннях в аналогічних спорах і саме такі доводи були і відображені адвокатом при підготовці позовної заяви.

Відтак, як наслідок, з урахування критеріїв пропорційності, підставним є присудження на користь позивача за рахунок фінансування відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в обсязі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст.134, 139, 241-246, 252 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трафік Менеджмент Груп» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трафік Менеджмент Груп» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93, ) понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трафік Менеджмент Груп» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93, ) понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.М. Брильовський