Справа № 148/597/23
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/597/23
Провадження №2-а/148/13/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - начальник Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог послався на те, що 20.03.2023 начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М. винесена постанова № 360 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 3400 грн. Підставою для винесення вказаної постанови стало те, що він, будучи належним чином повідомлений про необхідність прибути до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 02.02.2023 на 09:00 год., без поважних причин, оскільки не перебував на стаціонарному лікуванні, не прибув у визначену дату та час, чим порушив абз. 2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», абз. 1 п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, з наступних підстав.

У визначені дату та час він не прибув до Тульчинського РТЦК та СП для проходження медичного огляду у звязку з хворобою та відвідуванням в цей день лікаря, про що надав відповідні документи. Вказана обставина, на переконання позивача, є поважною причиною неприбуття. Посилання відповідача на те, що він не перебував на стаціонарному лікуванні та звернувся до лікаря за власним бажанням, а отже не є поважною причиною неявки, безпідставні та такі, що не відповідають чинному законодавству, зокрема абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та постанові КМУ № 673 від 28.07.2010, згідно яких поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

На переконання позивача, будь-які документи (довідки) закладів охорони здоров`я можуть підтвердити такий факт.

З огляду на те, що він не прибув за викликом з поважної причини, про що надав відповідачу довідку, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому постанова № 360 від 20.03.2023, винесена начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М., про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно нього - закриттю.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Кравець В.А., позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що причина, з якої позивач не з`явився до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 02.02.2023 на 09:00 год., є поважною, оскільки він звертався до лікаря-невропатолога на підставі направлення сімейного лікаря. Також вказала, що даним направленням не було визначено конкретної дати звернення до невропатолога, це відбувається за записом у лікаря. Законодавством на визначено, що поважною причиною є лише перебування особи на стаціонарному лікуванні та лікування в примусовому порядку. Вказані обставини при винесенні оскаржуваної постанови начальником Тульчинського РТЦК та СП ОСОБА_2 не були враховані. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Пилявець В.В. в судовому засіданні заперечив проти позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с. 36-42). Вважає, що норми абз. 3 ч. 9 ст. 29 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та постанови КМУ «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори», на які посилається позивач, не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки регулюють призов військовозобов`язаних та резервістів на збори, а не під час мобілізації. Законодавством не визначено, які причини є поважними для неприбуття за викликом військовозобовязаного під час мобілізації. Разом з тим, відповідно до ст.252 КУпАп орган (посадова особа) при розгляді справи за своїм внутрішнім переконанням, оцінює докази та може дійти висновку щодо поважності чи неповажності причин неявки за викликом. Оскільки належних доказів на підтвердження поважності причин неявки 02.02.2023 року до Тульчинського РТЦК та СП ОСОБА_1 надано не було, то постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності булла винесена правомірно. Також зазначив, що позивач не повідомляв їх про те, що не зможе зявитися у звязку з тим, що йому необхідно відвідати лікаря. Крім того, вважає, що останній свідомо уникає мобілізації та виконання військового обовязку, оскільки викликався до центру два рази в листопаді 2022 та в січні 2023, однак жодного разу не зявився. Просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Оскільки його неявка відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України не перешкоджала судовому розгляду, суд розглянув справу за його відсутності.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, з копії протоколу №343 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП від 13.03.2023 судом встановлено, що 29.01.2023 ОСОБА_1 вручена повістка, відповідно до якої він повинен 02.02.2023 прибути до призовної дільниці Тульчинського РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, позивач проігнорував виклик і у визначений час на призовну дільницю ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, цим самим порушив абз. 2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в каб. №21 Тульчинського РТЦК та СП о 09.30 год. 20.03.2023. ОСОБА_1 надав свої письмові пояснення, що 02.02.2023 він не з`явився до призовної дільниці у зв`язку з відвідуванням лікаря-невропатолога за направленням сімейного лікаря (а.с. 6).

Згідно копії постанови за справою про адміністративне правопорушення № 366 від 20.03.2023, винесеної начальником Тульчинського РТЦК та СП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП. Так, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про необхідність 02.02.2023 на 09:00 год., прибути до Тульчинського РТЦК та СП, проігнорував даний виклик, та у зазначену дату, не з`явився до Тульчинського РТЦК та СП, чим порушив абз. 2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 7).

З письмових пояснень ОСОБА_1 під час розгляду справи відносно нього 20.03.2023 вбачається, що він що не з`явився до Тульчинського РТЦК та СП 02.02.2023 у зв`язку з тим, що цього дня відвідував лікаря (а.с. 7 зворотній бік).

Судом встановлено, що 14.03.2023 ОСОБА_1 видана довідка № 22 за підписом зав.поліклінікою КНП «Тульчинська ЦРЛ Тульчинської міської ради» та лікаря-невролога в тому, що він звертався на прийом до лікаря-невролога 02.02.2023, 13.02.2023, про що свідчить копія даної довідки (а.с. 8).

З копії довідки від 16.03.2023 лікаря отоларинголога первинної Консультативної поліклініки BOKЛ ім.Пирогова вбачається, що ОСОБА_1 , 1991 р.н., 16.03.2023 звернувся зі скаргами на утруднене носове дихання з відчуттям підвищеною кількістю мокроти, періодичним головним болем, болем в лівій верхній щелепі. Заключний діагноз: викривлення носової переділки вправо (помірне). Кісти гайморових порожнин більше зліва. Рекомендовано стац. обстеження і лікування (а.с. 9).

Встановлено судом і те, що 11.02.2023 ОСОБА_1 пройшов обстеження (МРТ) головного мозку та судин. (а.с. 10).

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 02.02.2023 звернувся до невролога ТЦРЛ Д-з: судинний головний біль. Рекомендовано МРТ ГМ (а.с. 11).

З копії розписки № 3691 встановлено, що 29.01.2023 ОСОБА_1 отримав повістку на його ім`я про виклик до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 09.00 год. 02.02.2023, про що наявний його підпис (а.с. 33).

Згідно копії рапорту офіцера відділення рекрутингу та комплектування від 03.02.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`явився на призовну дільницю Тульчинського РТЦК та СП для проходження медичного огляду (а.с. 44).

З копії повідомлення про розгляд адміністративної справи та копії протоколу № 343 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відбудеться 20.03.2023 о 09 год. 30 хв. в кабінеті № 21 Тульчинського РТЦК та СП (а.с. 45, 47).

Також судом встановлено, що під час розгляду адміністративної справи 20.03.2023 ОСОБА_1 ознайомлено із правами, визначеними ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 46).

Судом встановлено та не заперечено сторонами, що 20.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до начальника Тульчинського РТЦК та СП з заявою з проханням додати до матеріалів справи копію довідки: «Консультація отоларинголога первинна Консультативної поліклініки ВОКЛ імені Пирогова, про що свідчить копія даної заяви (а.с. 48, 49).

Аналізуючи представлені сторонами докази, які досліджені в ході судового розгляду та вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 210 КУпАП є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Відповідно до ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану"постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, 02.02.2023 (дата вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Відповідно до ст. 39 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

З аналізу вказаної вище законодавчої норми суд доходить висновку про безпідставність доводів представника відповідача, що до правовідносин, які склались між сторонами, норми ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" не підлягають застосуванню.

Крім того, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу " здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ст. 1 вищезазначеного Закону встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно із ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

У відповідності до ч. ч.5, 6 ст. 4 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію " передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Частиною 3 статті 22 ЗУ „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово- зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

Разом з тим, на переконання суду, докази на які посилається позивач, не свідчать про поважність причин його не прибуття за викликом до Тульчинського РТЦК та СП 02.02.2023, оскільки не підтверджують факту його хвороби цього дня.

Так, довідка від 16.03.2023, яка була долучена позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього 20.03.2023 свідчить лише про те, що він був оглянутий отоларингологом 16.03.2023 та отримав консультацію. Однак дана довідка не стосується 02.02.2023 та не вказує на те, що ОСОБА_1 цього дня хворів, що унеможливило його прибуття до Тульчинського РТЦК та СП.

Довідка від 14.03.2023 та виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого теж не підтверджують наявності в Сошинського 02.02.2023 року хвороби, а лише вказають на те, що він цього дня звернувся на прийом до лікаря невролога. При цьому суд звертає увагу, що із даних доказів неможливо зробити висновку про те, у позивача була нагальна потреба звернутися до лікаря на прийом саме 02.02.2023, так як, судячи з медичних документів, гострого перебігу хвороби у нього не було. Крім того, прийом у лікаря не потребував цілого робочого дня.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Докази, надані сторонами по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, з досліджених доказів суд доходить висновку, що начальник Тульчинського при притягненні Сошинського 20.03.2023 до адміністративної відповідальності діяв правомірно, врахувавши всі обставини справи, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність поважних причин неприбуття позивача 02.02.2023 до Тульчинського РТЦК та СП та наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, за наслідками чого виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 210-1, ст. ст. 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 76-79, 90, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - начальник Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Повне рішення складено 18.05.2023.

Суддя Л.А. Штифурко