Справа № 320/4320/22
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року справа № 320/4320/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач, ГУ НП в Київській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та скасувати його;

- визнати протиправним наказ ГУ НП в Київській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" від 08.04.2022 №67 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та скасувати його;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області;

- стягнути з ГУ НП в Київській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08.04.2022 по дату ухвалення рішення у справі.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що встановлені відповідачем під час службового розслідування обставини, на підставі яких позивача було звільнено зі служби в поліції, є надуманими та не підтверджуються належними доказами. Зокрема, позивач ставить під сумнів об`єктивність медичного висновку про виявлення ознак наркотичного сп`яніння, оскільки він був складений лише на підставі експрес-тесту, тоді як позивач вважає, що результати експрес-тесту є попередніми та вимагають обов`язкового повторного лабораторного дослідження. Також позивач звертає увагу, що він не мав можливості упевнитись у цілісності упаковки експрес-тесту, встановити належність умов його зберігання та термін його придатності до використання.

Окрім цього позивач вважає, що до нього застосовано занадто суровий вид дисциплінарного стягнення (звільнення), та зазначає, що відповідач не врахував ані його пояснень, ані попередню поведінку особи (серед іншого, відсутність незнятих дисциплінарних стягнень), рівень його кваліфікації тощо.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

19.05.2022 ГУ НП в Київській області подало до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки є необхідність допиту свідків та повного дослідження доказів, що мають істотне значення, з наданням відповідних усних пояснень.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 25.05.2022 відмовив у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки справа не належить до переліку справ, визначеного частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Також суд зауважив, що відповідач має право викладати свої аргументи, пояснення, міркування у заявах по суті справи, а також подавати усі необхідні докази.

15.06.2022 до суду надійшов відзив на позов від ГУ НП в Київській області, в якому зазначено, що позивач порушив службову дисципліну та принципи, які закріплені у законодавстві, що регулює діяльність поліцейського, оскільки перебував на службі у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується протоколом медичного огляду, а також не з`явився до місця служби у період з 04.04.2022 по 08.04.2022 без поважних причин, що підтверджується актом про відсутність на робочому місці.

Разом з відзивом відповідач також надав до суду матеріали службового розслідування, а також витяг документів з особової справи позивача.

Позивач направив до суду відповідь на відзив (зареєстровано у суді 18.07.2022), в якому повторно звертає увагу, що відповідач не дотримався належної процедури проходження поліцейським наркологічного огляду, а також жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до позивача іншого виду дисциплінарного стягнення, окрім звільнення зі служби.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ з 26.08.2014 по 06.11.2015, у Національній поліції України з 07.11.2015, в тому числі на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області з 01.03.2021.

Наказом ГУ НП в Київській області від 04.04.2022 №323 (а.с. 35-36) призначено дисциплінарне розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Бориспільського районного управління поліції, висновок якого затверджено 08.04.2022 начальником ГУ НП в Київській області (а.с. 70-83).

У ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила таке.

03.04.2022 о 05:30 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заступили на добове чергування на пост №2 Бориспільського районного управління поліції (далі Бориспільський РУП), який розташований у внутрішньому дворі прилеглої території зазначеного управління, де виконували покладені на них функціональні обов`язки згідно розрахунку сил (а.с. 69).

Того ж дня близько 13:00 год. до заступника начальника Бориспільського РУП Гребенка О.О. надійшла інформація від заступника начальника відділу превенції Бориспільського РУП Григоренка С.О. про те, що ним близько 10:00 було виявлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно залишили місце несення служби та відправилися до свого місця проживання, нібито для того, щоб переодягнутися та прийняти душ. Після їх повернення до місця несення служби ОСОБА_3 виявив неадекватну поведінку зазначених осіб з ознаками наркотичного сп`яніння (зокрема, у ОСОБА_1 підвищена жвавість, рухливість ходи та мови) (рапорт ОСОБА_4 від 03.04.2022; а.с. 37).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», де запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останні погодилися.

Зазначені особи надали лікарю ОСОБА_5 власну біологічну речовину (сечу) для проведення огляду за допомогою експрес-тесту «Sniper 5». За результатом огляду встановлено, що особи перебувають у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у їхній сечі виявлено амфетамін, що зафіксовано у протоколі медичного огляду від 03.04.2022 №45 (а.с. 38).

Зазначені обставини зумовили відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків, у зв`язку з чим у останнього необхідно було вилучити службове посвідчення, нагрудний знак та табельну вогнепальну зброю. Під час вилучення встановлено, що ОСОБА_1 втратив службове посвідчення (рапорт ОСОБА_1 від 03.04.2022 а.с. 68; пояснення ОСОБА_1 від 04.04.2022 а.с. 66).

У подальшому, ОСОБА_1 у період з 04.04.2022 по 08.04.2022 не з`являвся на місце проходження служби без поважних причин, про що складено акти про відсутність на робочому місці від 04.04.2022 №2684, від 05.04.2022 №2748, від 06.04.2022 №2759, від 07.04.2022 №2865, від 08.04.2022 №2953 (а.с. 50, 52-54).

З метою перевірки обставин відсутності позивача на робочому місці голова дисциплінарної комісії здійснив виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 , де встановлено, що останній перебуває за місцем проживання. При цьому позивач повідомив, що перебуває на лікарняному та звернувся до сімейного лікаря зі скаргами на погане самопочуття (акт від 08.04.2022 №2958; а.с. 51).

Працівники Бориспільського РУП опитали ОСОБА_6 , завідувачку амбулаторії загальної практики та сімейної медицини, яка повідомила, що вона є сімейним лікарем ОСОБА_1 , та у період з 04.04.2022 по 08.04.2022 останній за медичною допомогою не звертався, лікарняний не відкривав (пояснення ОСОБА_6 від 09.04.2022; а.с. 64).

Під час службового розслідування був опитаний ОСОБА_1 , який повідомив, що наркотичних речовин не вживав, а замість сечі надав мильний розчин, який приготував за допомогою води та миючого засобу (пояснення ОСОБА_1 ; а.с. 48-49).

Проаналізувавши зазначені вище обставини, дисциплінарна комісія констатувала, що у діях позивача наявні порушення службової дисципліни, що є несумісним із подальшим проходженням служби в поліції, у зв`язку з чим запропонувала притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП в Київській області від 08 квітня 2022 року №67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», серед іншого, за порушення службової дисципліни, статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу І, пунктів 1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у низькому рівні правосвідомості, низьких морально-ділових якостях, у недотриманні положень Конституції та законів України, Присяги працівника поліції, грубому ігноруванні наказів і доручень МВС України, Національної поліції України щодо запобігання та недопущення порушень службової дисципліни, перебуванні на службі у стані наркотичного сп`яніння, невиході на робоче місце у період часу з 04.04.2022 по 08.04.2022 без поважних причин та вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, перешкоджанні у проведенні службового розслідування, позивача звільнено зі служби в поліції (а.с. 84-85).

Накладене дисциплінарне стягнення реалізовано у наказі від 15.04.2022 №68о/с «По особовому складу», яким звільнено позивача зі служби з поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 18 квітня 2022 року (а.с. 99).

Позивач, вважаючи протиправними висновок службового розслідування та наказ про накладення дисциплінарного стягнення, звернувся з цим позовом до суду, в якому просить їх скасувати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VІІІ Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За змістом частини першої статті 59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 18 Закону №580-VІІІ поліцейський, поміж іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що в силу положень частини першої статті 64 Закону №580-VІІІ особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові.

З аналізу тексту Присяги поліцейського слідує, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За нормами пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України «Про Дисциплінарний статут» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, відповідно до статті 11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VІІІ, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом частини першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Отже, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. При цьому з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності, одним з видів якої є звільнення зі служби.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.02.2020 у справі №804/2711/17.

Суд звертає увагу, що встановлені високі стандарти поведінки поліцейського полягають у тому, що поліцейській як під час несення служби, так і поза її межами, в повсякденному житті має демонструвати таку поведінку, щоб сторонні бачили в ньому еталон порядності і справедливості - високоморальну, чесну, стриману, врівноважену людину. При цьому поліцейський має не лише подавати особистий приклад, але й пропагувати етичну поведінку серед оточення та вимагати такої поведінки від інших.

Під час службового розслідування встановлено, що позивач перебував на службі у стані наркотичного сп`яніння, неналежно зберігав службове майно (втратив службове посвідчення), а також був відсутній на службі в період з 04.04.2022 по 08.04.2022 без поважних причин.

Звертаючись з цією позовною заявою, позивач зазначає, що встановлені відповідачем під час службового розслідування обставини щодо наркотичного сп`яніння є надуманими та не підтверджуються належними доказами.

Так, позивач ставить під сумнів об`єктивність медичного висновку про виявлення ознак наркотичного сп`яніння, оскільки він був складений лише на підставі експрес-тесту, тоді як позивач вважає, що результати експрес-тесту є попередніми та вимагають обов`язкового повторного лабораторного дослідження. Також позивач звертає увагу, що він не мав можливості упевнитись у цілісності упаковки експрес-тесту, встановити належність умов його зберігання та термін його придатності до використання.

Окрім цього позивач вважає, що до нього застосовано занадто суровий вид дисциплінарного стягнення (звільнення), та зазначає, що відповідач не врахував ані його пояснень, ані попередню поведінку особи (серед іншого, відсутність незнятих дисциплінарних стягнень), рівень його кваліфікації тощо.

Доводів стосовно інших обставин службового розслідування, підтверджених належними та допустимими доказами, матеріали справи не містять.

Зокрема, позивач не висловлює заперечень щодо встановлених перевіркою обставин втрати ним службового посвідчення, а також його відсутності за місцем несення служби без поважних причин.

Відтак, враховуючи наявність у матеріалах службового розслідування особистих пояснень позивача щодо втрати службового посвідчення та щодо його відсутності за місцем несення служби без поважних причин у період з 04.04.2022 по 08.04.2022, а також наявність інших підтверджуючих документів (рапортів інших працівників поліції, актів щодо відсутності на робочому місці, акту відвідування за місцем проживання), суд вважає зазначені обставини доведеними та такими, що не підлягають детальній перевірці.

Окремо суд звертає увагу, що пояснення позивача щодо відсутності за місцем несення служби у період з 04.04.2022 по 08.04.2022 через хворобу не підтверджуються жодними доказами. Згідно власних пояснень позивача він звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря та відкрив лікарняний. Проте такі доводи спростовуються поясненнями сімейного лікаря, яка повідомила, що позивач до неї не звертався у вказаний період зі скаргами на самопочуття та лікарняний не відкривав.

Суд також наголошує, що ані під час дисциплінарного провадження, ані під час розгляду справи у суді позивач не надав інших доказів звернення за медичною допомогою у вказаний період, як і не надав листка непрацездатності.

Що ж стосується доводів позивача про необ`єктивність висновку медичного огляду про наявність ознак наркотичного сп`яніння суд зазначає таке.

Відповідно до протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 03.04.2022 №45, виданого Бориспільською багатопрофільною лікарнею інтенсивного лікування, виявлено ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Огляд зазначеної особи на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою тесту на виявлення наркотиків у сечі «SNIPER-5», який показав позитивний результат на амфетамін.

Позивач зазначає, що відповідно до інструкції застосування використання зазначеного експрес-тесту допускає неправильні позитивні результати, але повністю виключає неправильні негативні результати, а тому усі зразки, що дали позитивний результат, повинні далі досліджуватися більш специфічними підтверджуючими методами, але у цьому випадку позивача після отримання позитивного результату за експрес-тестом не було направлено до спеціалізованого медичного закладу для проходження огляду та дослідження більш специфічним методом.

Дійсно, відповідно до інструкції про застосування тесту для виявлення наркотиків «SNIPER-5» (перебуває у загальному доступі в мережі Інтернет) зразки з позитивним результатом повинні бути перевірені більш специфічним методом. Інформація, отримана в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом, для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних досліджень.

Водночас суд звертає увагу, що у справах щодо звільнення з публічної служби за дисциплінарний проступок, на відміну від справ про адміністративні правопорушення або кримінальних проваджень, висновок медичного огляду на стан сп`яніння не має ключової ролі під час доведення факту перебування особи на робочому місці у стані сп`яніння, оскільки у таких справах має надаватись оцінка усім доказам, що були зібрані під час службового розслідування, а факт перебування особи у стані сп`яніння на робочому місці може бути доведений й без проходження медичного огляду, а на підставі свідчень керівника, інших працівників тощо.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №806/2272/16, від 07.11.2019 у справі №826/1610/18, де суди зазначили, що нетверезий стан працівника або особи, яка проходить публічну службу, може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом у сукупності.

Варто також зазначити, що у протоколі медичного огляду, окрім результатів експрес-тесту, зафіксовано також ознаки поведінки: напружений, роздратований, збуджений, балакучий, метушливий, агресивний; присутня змазаність мови.

Доводи позивача стосовно надання мильного розчину замість сечі при проходженні експрес-тесту спростовуються тим, що згідно протоколу медичного огляду об`єктом, що досліджується, була саме сеча, а не мильний розчин.

Повертаючись до інструкції про застосування експрес-тесту, необхідно зазначити, що під час тестування на тест-касеті передбачено дві лінії: тестова лінія (лінія Т), яка утворюється при виявленні наркотиків в сечі, а також контрольна лінія (лінія С), яка є внутрішнім контролем якості проведення процедури, та з`являється незалежно від наявності наркотичної речовини в сечі. Тобто, така лінія сигналізує, що усі необхідні процедури проведено правильно.

Враховуючи те, що контрольна лінія не утворилася б, якщо до дослідження пред`явлено будь-яку іншу речовину, ніж сечу, суд вважає зазначені пояснення позивача щодо надання мильного розчину замість сечі сумнівними та відхиляє їх.

Крім того, суд приймає до уваги і ту обставину, що у позивача при ознайомленні із вказаним протоколом №45 була можливість зазначити у ньому про наявність зауважень чи заперечень, зокрема і щодо бажання позивача пройти повторний медичний огляд, але позивач відмовився від ознайомлення з результатом огляду.

При цьому інструкція з використання експрес-тесту не має природу нормативно-правового акту, а має рекомендаційний характер.

Суд також звертає увагу, що обов`язковість повторного, більш специфічного дослідження під час перевірки поліцейського на стан наркотичного сп`яніння не передбачена жодним нормативно-правовим документом, а тому наявність висновку медичного огляду на підставі експрес-тесту має також враховуватись дисциплінарною комісією та судом у сукупності з іншими доказами, документами та свідченнями.

Відтак ані відповідач, ані медичний заклад не мав обов`язку направляти позивача для проходження повторного медичного огляду. Водночас позивач мав можливість спростувати результати, що отримані за допомогою тесту "Sniper-5", та звернутись до спеціалізованого медичного закладу чи лабораторії для проходження наркологічного огляду та здачі відповідних аналізів, проявивши ініціативу зі свого боку.

Необхідно врахувати також, що нетверезий стан ОСОБА_1 підтверджується також свідченнями інших поліцейських, які перебували на службі 03.04.2022 у Бориспільському РУП, а саме:

- ОСОБА_7 , який повідомив, що поведінка ОСОБА_1 мала ознаки наркотичного сп`яніння: підвищена жвавість, рухливість ходи та мови (а.с. 42-43);

- ОСОБА_3 , який повідомив, що у ОСОБА_1 спостерігалась нечітка мова, а також розмова про речі, які не відповідали дійсності (а.с. 40-41);

- ОСОБА_8 , який повідомив, що у ОСОБА_1 спостерігалась неадекватна поведінка, оскільки останній вказував на речі, які не відповідають дійсності.

Зазначені пояснення посадових осіб Бориспільського РУП у сукупності з результатами експрес-тесту, а також іншими медичними ознаками стану ОСОБА_1 (поведінка, мова), на думку суду, є достатніми доказами на підтвердження факту перебування позивача у стані наркотичного сп`яніння, а тому доводи позивача щодо необ`єктивності встановлених під час службового розслідування обставин щодо перебування позивача у стані наркотичного сп`яніння не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Щодо обґрунтованості застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частиною другою цієї ж статті також встановлено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно з частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами четвертою та п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначені обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність поліцейського.

Згідно з частинами сьомою та восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами першою та дев`ятою статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Таким чином, повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, а також безпосередньо затвердження висновку службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який, реалізуючи такі повноваження, приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Суд звертає увагу, що відповідно до зазначених вище норм однією з обставин, що обтяжує відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Ураховуючи вчинення позивачем дисциплінарного проступку (втрата службового посвідчення, перебування на службі у стані наркотичного сп`яніння, відсутність на робочому місці протягом чотирьох днів без поважних причин) та наявність обтяжуючої обставини у зв`язку із перебуванням позивача у стані наркотичного сп`яніння, суд вважає, що обраний стосовно позивача найважчий вид дисциплінарного стягнення звільнення є обґрунтованим, прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мали значення, а тому повністю відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, що визначені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вважає, що така поведінка позивача безумовно підриває авторитет поліції, формує негативну думку у населення про поліцію та дискредитує звання працівника поліції, що, відповідно, свідчить про недотримання ним вимог законодавства, а також присяги працівника поліції і посадових обов`язків.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов не підлягає задоволенню, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 17.05.2023.

Суддя Кушнова А.О.