Справа № 400/4253/22
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 р. № 400/4253/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з 01 жовтня 2003 року, врахувавши період з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року, як особі змушеній покинути місце свого постійного проживання через загострення національних відносин;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з 01.10.2003 року, врахувавши період з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року, як особі змушеній покинути місце свого постійного проживання через загострення національних відносин.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 26.05.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ІІФУ в Миколаївській області із заявою про перерахунок пенсії, в якій просила перерахувати пенсію з включенням до її страхового стажу період з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року. Вказаний період не був зарахований до безперервного стажу, оскільки позивачка змушена була звільнитися з посади викладача у Азербайджанській школі у зв`язку з переїздом з Азербайджану до України через загострення національних відносин. Вказала, що відповідно до п.11 Постанови ради міністрів СРСР №252 від 13.04.1973 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, президіуми обласних, крайових, республіканських, Московської та Київської міських рад профспілок за клопотанням комітетів профспілок можуть у виключних випадках при наявності поважних причин відновити безперервний трудовий стаж для призначення допомоги по державному соціальному страхуванню. Крім того, згідно Листа державного комітету СРСР по праці і соціальним питанням №2874-ВБ від 13.11.1989 року, який був доповнений Листом державного комітету СРСР по праці і соціальним питанням №324-ВБ від 16.01.1990 року "Про виповнення безперервного трудовою стажу громадянам, які примусово покинули місця постійного проживання у зв`язку з загостренням національних відносин", у відповідності з Правилами розрахунку безперервного трудового стажу робітників та службовців при призначенні допомоги по державному соціальному страхуванню президії обласних, крайових, республіканських, Московської та Київської міських рад профспілок за клопотанням комітетів профспілок можуть у виключних випадках при наявності поважних причин відновити безперервний трудовий стаж для призначення допомоги по державному соціальному страхуванню. Відновлення безперервного трудовою стажу громадянам, які змушено покинули місця постійного проживання у зв`язку з загостренням національних відносин, здійснюється за клопотанням комітетів профспілок підприємств та організацій за новим місцем їх роботи незалежно від строку перерви в роботі і розглядаються як виключний випадок за наявності поважних причин. Вважає, що Управління ПФУ повинно було здійснити їй перерахунок пенсії та врахувати період з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року в їїбезперервний трудовий стаж, що і стало підставою для звернення позивачки до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 21.09.2022 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду належних доказів на підтвердження звільнення від сплати судового збору або документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

Через канцелярію суду від позивачки до суду надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви разом із належними доказами на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою від 12.01.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/4253/22 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачка з 02.09.2003 року по 01.08.2010 року отримувала пенсію за вислугу років, а з 02.08.2010 року позивачка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 26.05.2022 року позивачка в довільній формі звернулась із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням до страхового стажу періоду з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року. Таким чином, заява від 26.05.2022 року розглядалась в порядку Закону № 393, за результатами розгляду якої позивачці надано відповідь на звернення від 23.06.2022 року №5229-4911/К-02/8-1400/22, що не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Тобто, із заявою встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії позивачка не зверталася, а на подану у довільній формі заяву відповідачем надано відповідь листом, отже, вимога про визнання протиправною відмови в проведенні перерахунку пенсії є безпідставною.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 02.09.2003 року по 01.08.2010 року отримувала пенсію за вислугу років, а з 02.08.2010 року позивачка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

26.05.2022 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням до трудового стажу періоду з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року.

23.06.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївській області повідомлено позивача листом №5229-4911/К-1400-22 про те, що страховий стаж ОСОБА_2 становить 29 років 10 місяців 20 днів. До страхового стажу враховані всі періоди роботи згідно із записами в трудовій книжці. Зазначено, що страховий стаж позивачки враховано в повному обсязі за документами, які містяться в пенсійній справі відповідно до діючого пенсійного законодавства.

Не погоджуючись з відмовою Управління у проведенні перерахунку пенсії, позивачка звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі - Закон № 1058).

Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону № 1058).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Порядок та умови зарахування періодів трудової діяльності та інших періодів, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії, до 01.01.2004 року регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, відповідно пункту 11 Правил обчислення безперервного трудового стажу робітників та службовців при призначенні допомоги по державному соціальному страхуванню, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 13.04.1973 року №252 президії обласних, крайових, республіканських, Московської та Київської міських рад профспілок за клопотанням комітетів профспілок можуть у виключних випадках при наявності поважних причин відновити безперервний трудовий стаж для призначення допомоги по державному соціальному страхуванню.

Згідно Листа державного комітету СРСР по праці і соціальним питанням №2874-ВБ від 13.11.1989 року, який був доповнений Листом державного комітету СРСР по праці і соціальним питанням №324-ВБ від 16.01.1990 року "Про виповнення безперервного трудовою стажу громадянам, які примусово покинули місця постійного проживання у зв`язку з загостренням національних відносин", у відповідності з Правилами розрахунку безперервного трудового стажу робітників та службовців при призначенні допомоги по державному соціальному страхуванню президії обласних, крайових, республіканських, Московської та Київської міських рад профспілок за клопотанням комітетів профспілок можуть у виключних випадках при наявності поважних причин відновити безперервний трудовий стаж для призначення допомоги по державному соціальному страхуванню. Відновлення безперервного трудовою стажу громадянам, які змушено покинули місця постійного проживання у зв`язку з загостренням національних відносин, здійснюється за клопотанням комітетів профспілок підприємств та організацій за новим місцем їх роботи незалежно від строку перерви в роботі і розглядаються як виключний випадок за наявності поважних причин.

У процесі судового розгляду встановлено, що відповідно до записів трудової книжки, 15.08.1975 року ОСОБА_1 прийнято на посаду викладача креслення та малювання до середньої школи №6 міста Сумгаїт.

У зв`язку з загостренням національних відносин у Азербайджанській РСР позивачка була вимушена покинути місце свого проживання та переїхати до України.

31.08.1988 року позивачку було звільнено за власним бажанням з посади викладача середньої школи №6 міста Сумгаїт.

Згідно записів трудової книжки, 11.09.1989 року ОСОБА_1 прийнято на посаду вихователя у Вознесенський дошкільний заклад №1.

Разом з тим, відповідно до запису №4 трудової книжки позивачки, згідно рішення Держкомпраці РСРС ВЦРПС за №324 від 24.01.1990 року поновлено безперервний стаж роботи до влаштування на нову роботу у період з 31.08.1988 року по 10.09.1989 року, як біженця вимушено покинувшого місце проживання м. Сумгаїт Азербайджанської РСР по мотиву загострення міжнаціональних відносин.

На обґрунтування позовних вимог, позивачкою надано належним чином завірену копію трудової книжки, в якій є всі відомості щодо її безперервного стажу.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачкою вимог та наявність підстав для їх задоволення шляхом визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року.

Щодо твердження відповідача про те, що позивачкою не виконані умови звернення за перерахунком пенсії згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому звернення ОСОБА_1 розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян", суд зазначає наступне.

Згідно положень ч.1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Положеннями пункту 1.5 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок № 22-1) визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Пунктом 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктами 4.2 та 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Проте, розглянувши заяву від 26.05.2022 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , рішення по суті питань, викладених в заяві, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області не приймалося.

Так, 26.05.2022 року позивачка зверталася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, яка міститься в матеріалах справи. Суд звертає увагу, що форма заяви, а також дані, які в ній містяться (реквізити пенсійного органу, заявника, вид пенсії, яку позивач просить перерахувати, ін.), свідчать про те, що таку заяву оформлено/заповнено аналогічно Додатку 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (пункт 4.1 розділу ІV) (Додаток в редакції Постанови Пенсійного фонду № 13-1 від 07.07.2014).

Зважаючи на що, посилання пенсійного органу у відзиві на невиконання позивачкою умов звернення за перерахунком пенсії відповідно до Порядку є безпідставним.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з 01.10.2003 року, врахувавши період з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року, як особі змушеній покинути місце свого постійного проживання через загострення національних відносин, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Судом на захист порушеного права позивачки визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року, що дає право на такий перерахунок пенсії.

Оскільки до компетенції суду не належить здійснення призначення/перерахунку пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд з метою ефективного та повного захисту прав позивачки, відповідно до частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 26.05.2022 року, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду з 01.09.1988 року по 10.09.1989 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 26.05.2022 року, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки

4. У решті позовних вимог відмовити.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко