Справа № ЗПП/320/60/23
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви

19 травня 2023 року Київ № ЗПП/320/60/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

адвокаткою Ярошенко Світланою Миколаївною, яка діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1142888, виданого 10.05.2023 в інтересах ОСОБА_1 , звернулася через систему «Електронний суд» 16.05.2023 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка зареєстрована в суді 17.05.2023.

У цій заяві заявник просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення № 1 від 06.03.2023 Четвертого (позачергового) з`їзду Політичної партії «ДОВІРА» щодо відкликання депутата Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області ОСОБА_1 за народною ініціативою, обраного від Полтавської обласної організації Політичної партії «ДОВІРА» до набрання законної сили рішенням у справі; заборони Лохвицькій міській територіальній виборчій комісії Миргородського району Полтавської області визнавати обраним депутатом Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області наступного за черговістю кандидата у депутати від Полтавської обласної організації політичної партії «ДОВІРА» на підставі рішення № 1 від 06.03.2023 Четвертого (позачергового) з`їзду Політичної партії «ДОВІРА» щодо відкликання депутата Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області ОСОБА_1 за народною ініціативою, обраного від Полтавської обласної організації Політичної партії «ДОВІРА» до набрання законної сили рішенням у справі.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд уважає за необхідне повернути її без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Зі змісту заяви слідує, що заявник має намір підготувати та подати у строк передбачений Кодексом адміністративного судочинства України позов про визнання протиправним і скасування рішення № 1 від 06.03.2023 Четвертого (позачергового) з`їзду Політичної партії «ДОВІРА» щодо відкликання депутата Лохвицької міської ради ОСОБА_1 за народною ініціативою, обраного від Полтавської обласної організації Політичної партії «ДОВІРА» та зобов`язання Лохвицької міської територіальної виборчої комісії Миргородського району прийняти постанову, якою відмовити у визнанні обраними депутатами наступних за черговістю кандидатів у депутати від територіальної організації політичної партії Полтавської обласної організації Політичної партії «ДОВІРА», у зв`язку з прийняттям рішення № 1 від 06.03.2023 Четвертого (позачергового) з`їзду Політичної партії «ДОВІРА» щодо відкликання депутата Лохвицької міської ради ОСОБА_1 за народною ініціативою.

Із цього приводу суд звертає увагу на такі обставини.

Щодо вимоги заявника, яку він має намір заявити у позові, а саме про визнання протиправним і скасування рішення № 1 від 06.03.2023 Четвертого (позачергового) з`їзду Політичної партії «ДОВІРА» щодо відкликання депутата Лохвицької міської ради ОСОБА_1 за народною ініціативою, обраного від Полтавської обласної організації Політичної партії «ДОВІРА», суд констатує таке.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб тощо.

Із урахуванням викладеного, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому до адміністративного суду за зверненням суб`єкта владних повноважень може бути подано позов лише у випадку спору між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також коли право звернення до суду з позовом до іншого суб`єкта владних повноважень надано такому суб`єкту законом.

Суд констатує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У той же час, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до вимог частини п`ятої статті 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Разом із тим, частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, зокрема наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а також спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Предметом спору, який заявник має намір подати до Київського окружного адміністративного суду, є, зокрема рішення № 1 від 06.03.2023 Четвертого (позачергового) з`їзду Політичної партії «ДОВІРА» щодо відкликання депутата Лохвицької міської ради ОСОБА_1 за народною ініціативою, обраного від Полтавської обласної організації Політичної партії «ДОВІРА».

Як випливає зі змісту заяви про забезпечення позову, позивачем за цим позовом є фізична особа, а другим відповідачем, зокрема Політична партія «ДОВІРА».

Відповідно до частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті, зокрема це спори щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди мають враховувати як предмет, так і суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

Із системного аналізу наведених норм процесуального закону слідує, що до компетенції адміністративних судів належать, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим суб`єктами при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, а також спори, що виникли у зв`язку з порушенням прав суб`єкта виборчого процесу або процесу референдуму.

При цьому участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Зміст публічних правовідносин передбачає наявність відносин влади і підпорядкування, що відрізняє його від приватних правовідносин, в яких відносини ґрунтуються на юридичній рівності сторін, вільному волевиявленні та майновій самостійності. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Якщо одна сторона у межах спірних правовідносин не здійснює владних управлінських функцій щодо іншої сторони, яка є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції.

Таким чином Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Відповідно до статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом із тим, у відповідності до вимог статей 276, 277 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, пов`язаних з виборчим процесом та референдумом, відповідачами, у тому числі за позовом особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, можуть бути кандидати, їх довірені особи, партії (блоки), місцеві організації партій, їхні уповноважені особи та посадові особи.

Отже, спеціальним процесуальним законом передбачено виключні випадки, коли відповідачем у справі може бути політична партія чи її місцева організація.

Як установлено судом, позивачем за позовом, який ОСОБА_1 має намір подати до Київського окружного адміністративного суду є фізична особа, а відповідачем, зокрема Політичної партії «ДОВІРА».

Статтею 36 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 05.04.2001 № 2365-III «Про політичні партії в Україні» (далі Закон № 2365-III), право громадян на свободу об`єднання у політичні партії для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів визначається і гарантується Конституцією України. Встановлення обмежень цього права допускається відповідно до Конституції України в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей, а також в інших випадках, передбачених Конституцією України.

Статтями 2, 3, 4 Закону № 2365-III передбачено, що політична партія це зареєстроване згідно із законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно з партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку.

Втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Статтями 8 та 12 Закону № 2365-III передбачено, що політичні партії повинні мати статут, а також закріплено перелік відомостей, які має містити статут політичної партії.

Політичні партії мають право: вільно провадити свою діяльність у межах, передбачених Конституцією України, цим Законом та іншими законами України; брати участь у виборах Президента України, до Верховної Ради України, до інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб у порядку, встановленому відповідними законами України; використовувати державні засоби масової інформації, а також засновувати власні засоби масової інформації, як передбачено відповідними законами України; підтримувати міжнародні зв`язки з політичними партіями, громадськими організаціями інших держав, міжнародними і міжурядовими організаціями, засновувати (вступати між собою у) міжнародні спілки з додержанням вимог цього Закону; ідейно, організаційно та матеріально підтримувати молодіжні, жіночі та інші об`єднання громадян, подавати допомогу у їх створенні.

Відповідно до статті 18 Закону № 2365-III, державний контроль за діяльністю політичних партій здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, - за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, крім випадків, коли здійснення такого контролю законом віднесено до повноважень інших органів державної влади; Центральна виборча комісія, окружні виборчі комісії, територіальні виборчі комісії на відповідних місцевих виборах - за додержанням політичними партіями встановленого порядку участі у виборчому процесі, а також, у межах визначених законом повноважень, за своєчасністю подання до відповідних виборчих комісій проміжних та остаточних фінансових звітів про надходження і використання коштів виборчих фондів на виборах, відповідністю їх оформлення встановленим вимогам, достовірністю включених до них відомостей; Рахункова палата - за цільовим використанням політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування їхньої статутної діяльності; Національне агентство з питань запобігання корупції - за додержанням встановлених законом обмежень щодо фінансування політичних партій, передвиборної агітації, агітації з всеукраїнського та місцевого референдуму, законним та цільовим використанням політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування їхньої статутної діяльності, своєчасністю подання звітів партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, звітів про надходження і використання коштів виборчих фондів на загальнодержавних та місцевих виборах, повнотою таких звітів, відповідністю їх оформлення встановленим вимогам, достовірністю включених до них відомостей.

Політичні партії зобов`язані подавати на вимогу контролюючих органів необхідні документи та пояснення. Рішення контролюючих органів можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

Статтею 21 Закону № 2365-III передбачено, що в судовому порядку може бути заборонено політичну партію.

За адміністративним позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, політична партія може бути заборонена в судовому порядку у випадку порушення вимог щодо її створення і діяльності, встановлених Конституцією України, цим та іншими законами України.

Інших випадків та суб`єктів оскарження діяльності політичної партії, у тому числі з питань її внутрішньопартійної діяльності, Закон № 2365-III не визначає.

Таким чином політична партія є добровільним об`єднанням громадян, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах і не здійснює владних управлінських функцій. При цьому до органів, які відповідно до закону можуть здійснювати контроль за діяльністю політичних партій, у тому числі і щодо дотриманням політичною партією вимог її статуту, суди не належать.

Із урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що політичні партії не наділені владними управлінськими функціями, а тому не є суб`єктами владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим спір, предметом якого є рішення № 1 від 06.03.2023 Четвертого (позачергового) з`їзду Політичної партії «ДОВІРА» щодо відкликання депутата Лохвицької міської ради ОСОБА_1 за народною ініціативою, обраного від Полтавської обласної організації Політичної партії «ДОВІРА» не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, вирішення питань, які є предметом цього спору, належить до внутрішньо організаційної діяльності політичної партії та є виключною компетенцією відповідного статутного органу, а тому такі питання в силу пункту 4 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства. Пункт 10 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України у даному випадку за таким складом сторін застосуванню не підлягає з підстав відсутності виборчого процесу на час виникнення спірних правовідносин.

Щодо вимоги заявника, яку він має намір заявити у позові про зобов`язання Лохвицьку міську територіальну виборчу комісію Миргородського району прийняти постанову, якою відмовити у визнанні обраними депутатами наступних за черговістю кандидатів у депутати від територіальної організації політичної партії Полтавської обласної організації Політичної партії «ДОВІРА», у зв`язку з прийняттям рішення № 1 від 06.03.2023 Четвертого (позачергового) з`їзду Політичної партії «ДОВІРА» щодо відкликання депутата Лохвицької міської ради ОСОБА_1 за народною ініціативою, суд зазначає таке.

Так, із урахуванням положень статті 46 Закону № 93-IV права депутата місцевої ради при розгляді питання про його відкликання підлягають захисту в порядку, установленому Кодексом адміністративного судочинства України виключно при оскарженні рішень, дії або бездіяльність виборчої комісії.

При цьому, імперативні норми передбачені статтею 152 Кодексу, які регламентують порядок подання заяви про забезпечення позову чітко встановлені процесуальним законом, зокрема заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, вимоги заявника до Політичної партії «ДОВІРА» в частині визнання протиправним та скасування рішення № 1 від 06.03.2023 Четвертого (позачергового) з`їзду Політичної партії «ДОВІРА» щодо відкликання депутата Лохвицької міської ради ОСОБА_1 за народною ініціативою, обраного від Полтавської обласної організації Політичної партії «ДОВІРА», як зазначалось вище, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а вимоги до Лохвицької міської ТВК Миргородського району Полтавської області, з урахуванням місця реєстрації позивача та місцезнаходження відповідача, територіально підсудні Полтавському окружному адміністративному суду.

Таким чином, заява про забезпечення позову подана з порушенням правил підсудності, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно із частиною сьомою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Із урахуванням викладеного суд уважає, що заява про забезпечення позову не містить предмета позову, у зв`язку із чим не відповідає вимогам статті 152 Кодексу, що є підставою для її повернення заявнику без розгляду.

Оскільки заява з додатками у паперовому вигляді до суду не подавалась, а сформована в системі «Електронний суд», суд обмежується лише процесуальним рішенням про її повернення без надсилання заявнику заяви та усіх доданих до неї матеріалів.

Керуючись статтями 152-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

заяву про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Шевченко А.В.