Справа № 200/4198/22
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року Справа№200/4198/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника, ОСОБА_2 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування грудня 2015 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 75 624, 41 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у період з 1 жовтня 2015 року по 18 грудня 2017 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме - у період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

16 грудня 2021 року позивачем було надіслано заяву до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення.

У відповіді відповідач зазначив, що за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 включно позивачу індексація грошового забезпечення не виплачувалась через відсутність фінансового ресурсу.

У позові зазначено, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року відповідачем застосовувався в якості базового місяця грудень 2015 року.

Разом із цим базовим місяцем за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року включно є січень 2008 року відповідно до п.п. 5, 10-2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

За підрахунком позивача відповідачем за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року не виплачено індексацію грошового забезпечення на загальну суму 75 624,41 грн.

Посилається при цьому на постанови Верховного Суду від 26 січня 2022 року по справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року по справі № 420/3593/20, від 29 листопада 2021 року по справі № 120/313/20-а (а.с. 1-4).

У додаткових поясненнях представником позивача також зазначено, що у постанові Верховного Суду від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21 зазначено, що саме січень 2008 року має застосовуватись у якості базового місяця для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям у період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року (включно); також зазначено про відсутність у даному питанні дискреційних повноважень відповідача та про необхідність визначення судом у рішенні суми індексації грошового забезпечення, яка належить до виплати за періоди з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року та з 1 березня 2018 року по дату звільнення з військової служби та відсутність у даному питанні дискреційних повноважень відповідача.

Зокрема вказано, що відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав; що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення відповідачу з 1 грудня 2015 року належало переглянути «базовий місяць», визначений за старими правилами, змінивши його на «місяць підвищення доходу», тобто на місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, займаною позивачем; що на час виникнення спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Указана постанова була чинною з 1 січня 2008 року до 1 березня 2018 року (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців). Також у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що повноваження військової частини стосовно визначення січня 2008 року місяцем підвищення доходу позивача (військовослужбовця), за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, не є дискреційними. Крім цього, у постанові зазначено, що частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, не перевірив обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, не розрахував їх і, відповідно, у судовому рішенні не вказав конкретні суми, на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити, що не забезпечило ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача (а.с. 48-52).

У відзиві на адміністративний позов Військова частина НОМЕР_1 зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» із змінами і доповненнями (Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Грошове забезпечення згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має такі складові: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійних характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Зауважує, що посилання у позовній заяві на те, що обчислення індексу споживчих цін (визначення базового місяця) для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року здійснюється з моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник, згідно п. 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (Порядок № 1078) є помилковим, так як вказана норма не розповсюджується на випадки індексації грошового забезпечення військовослужбовців, яка відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону № 1282-ХІІ проведена шляхом підвищення грошових доходів населення з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом на підставі п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Так, згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 визначено: «Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходи для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.».

При цьому вказаною постановою було внесені зміни до ряду постанов Кабінету Міністрів України, в тому числі й щодо порядку проведення індексації, зокрема термін «базовий місяць» з 1 грудня 2015 року не застосовується - замість нього використовується термін «місяць підвищення грошових доходів».

На виконання зазначеної вище постанови та відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 4 лютого 20Н № Р-5 «Про підвищення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України» в січні 2016 року військовослужбовцям Національної гвардії України, в тому числі військовослужбовцям Східного територіального управління Національно гвардії України, здійснено нарахування та виплату додаткових видів грошового забезпечення за грудень 2015 року у підвищеному розмірі.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України (Мінсоцполітики) від 25 серпня 2022 року № 423/900 «Про індексацію грошових доходів» у період з січня 2016 року до березня 2018 року, в якому відбулося підвищення посадових окладів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», індексація грошового забезпечення мала проводитись відповідно до індексу споживчих цін для проведення індексації, обчисленого наростаючим підсумком, починаючи з січня 2016 року (при базовому місяці - грудень 2015 року) у межах фінансових ресурсів, передбачених на ці цілі.

Отже, грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, та, відповідно, для проведення подальшої індексації доходів обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року.

Відповідно до довідки з фінансової служби Військової частини НОМЕР_1 від 20 березня 2023 року № 0362 позивачу була нарахована індексація за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року відповідно до чинного законодавства (а.с. 60-67).

Ухвалою суду від 2 вересня 2022 року суддею Донецького окружного адміністра-тивного суду Шуваловою Т.О. відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 24-25).

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Донецького окружного адміністративного суду № 449 від 27 вересня 2022 року у зв`язку із перебуванням судді Шувалової Т.О. у відрядженні здійснено повторний автоматизований розподіл справи, за наслідком якого справу перерозподілено на розгляд судді Волгіній Н.П. (а.с. 27-28).

Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року справу прийнято до провадження суддею Донецького окружного адміністративного суду Волгіною Н.П. та визначено розглядати справу в спрощеному провадженні без виклику сторін (у письмовому порядку) суддею одноособово (а.с. 29-30).

Ухвалою суду від 8 грудня 2022 року зупинено провадження у справі до припинення або скасування воєнного стану в Україні (а.с. 43-44).

Ухвалою суду від 14 квітня 2023 року поновлено провадження в адміністративній справі (а.с. 54).

18 квітня 2023 року судом отримано від відповідача відзив на позов та довідка про розрахунок індексації позивача (а.с. 60-69).

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України згідно паспорту серії НОМЕР_2 від 18 липня 2006 року, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 1 лютого 2016 року (а.с. 19-20).

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 , тимчасова адреса: НОМЕР_6 , Полтавська область, м. Кременчук, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 38, 37).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України у період з 1 жовтня 2015 року по 18 грудня 2017 року (а.с. 16, 15, 18).

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18 грудня 2017 року № 268, старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця гранатометника бойової групи вогневого прикриття групи розвідки спеціального призначення окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звільнено відповідно до ст. 26 ч. 8 п. 1, згідно з п. «а» ч. 6 з урахуванням п/п «і» (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 18 грудня 2017 року № 127 о/с в запас Збройних Сил України без права носіння військової форми одягу, та направлено на військовий облік до Соборного РВК м. Дніпро, з 18 грудня 2017 року (а.с. 17).

8 грудня 2021 року позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в який просив надати йому: довідку про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року або витяг з роздавальних відомостей за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року; довідку про розмір виплати йому індексації грошового забезпечення з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року із зазначенням застосованих базових місяців; копії карток особового рахунку про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року; розрахунок належної йому індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року із зазначення базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення; копію витягу з наказу про зарахування його до списків особового складу; копію витягу з наказу про здачу справ та посади та виключення його зі списків особового складу (а.с. ).

29 грудня 2021 року відповідач у відповідь на заяву позивача листом № 40/57/11-4635 повідомив наступне.

Згідно п. 6 «Порядку про проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. У кошторисі та штатному розпису на 2016 рік кошти на виплату індексації не були передбачені. Також зазначено, що надати довідку про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року не має можливості, у зв`язку з тим, що особисті картки на грошове забезпечення за 2015-2016 роки відправлені до Центрального архівного відділу Національної Гвардії України (акт приймання передавання документів на постійне зберігання від 7 грудня 2018 року № 550, від 17 квітня 2019 року № 199). Для отримання копії особистої картки на грошове забезпечення, Військова частина НОМЕР_1 направила запит до Центрального архівного відділу Національної Гвардії України (вих. № 40/57/11-4533 від 24 грудня 2021 року). Надати копії карток особового рахунку за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року не має можливості, у зв`язку з тим, що така форма не передбачена установчими документами Національної гвардії України. Також надати витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині, що стосується зарахування та виключення зі складу частини немає можливості. Так, відповідно до листа начальника Центрального архівного відділу Національної гвардії України від 17 квітня 2019 року № 200, накази командира Військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині за період з 1997-2018 роки прийняти на архівне зберігання (а.с. 9).

Згідно довідки від 12 лютого 2018 року № 0223/1, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , яка підпорядкована Східному територіальному управлінням Національної гвардії України, ОСОБА_1 проходив військову службу з 1 жовтня 2015 року по 18 грудня 2017 року у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 4 Закону України № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний соціальний внесок з грошового забезпечення був утриманий та перерахований за весь період проходження військової служби в повному обсязі (а.с. 16).

Згідно довідки від 12 лютого 2018 року № 0223, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , яка підпорядкована Східному територіальному управлінням Національної гвардії України, про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, ОСОБА_1 отримав у грудні 2017 року за 18 календарних днів 23 408,91 грн, у листопаді 2017 року за 30 календарних днів - 18 703,44 грн, у жовтні 2017 року за 31 календарний день - 11 435,52 грн, у вересні 2017 року за 30 календарних днів - 15 979,29 грн, у серпні 2017 року за 31 календарний день - 10 338,44 грн, у липні 2017 року за 31 календарний день - 10 178,44 грн, у червні 2017 року за 30 календарних днів - 9 873,92 грн, у травні 2017 року за 31 календарний день - 10 258,44 грн, у квітні 2017 року за 30 календарних днів - 16 810,17 грн, у березні 2017 року за 31 календарний день - 10 363,32 грн, у лютому 2017 року за 28 кален-дарних днів - 13 753,85 грн, у січні 2017 року за 31 календарний день - 1 486,94 грн (а.с. 15).

Згідно довідки від 30 березня 2023 року № 0367, виданої т.в.о начальника фінансового відділення (головного бухгалтера) Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, про розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року здійснювалась індексація грошового забезпечення позивача із застосуванням в якості базового місяця: у грудні - жовтень 2015 року, у січні 2016 року грудні 2017 року січень 2016 року.

Сума індексації у спірний період складала:

- з грудня 2015 року по травень 2016 року - 0 грн/міс;

- з червня 2016 року по листопад 2016 року - 59,45 грн/міс;

- з грудня 2016 року по лютий 2017 року - 134,40 грн/міс;

- з березня 2017 року по квітень 2017 року - 200,00 грн/міс;

- у травні 2017 року - 210,50 грн/міс;

- з червня 2017 року по серпень 2017 року - 279,54 грн/міс;

- з вересня 2017 року по листопад 2017 року - 341,85 грн/міс;

- у грудні 2017 року сума індексації склала (за 18 календарних днів) - 245,54 грн;

всього нараховано індексації за спірний період 3 480,11 грн.

Виплачено індексацію за спірний період в розмірі 75,20 грн (за грудень 2016 року); всього до виплати 3 404,91 грн (а.с. 69).

За розрахунком позивача у спірному періоді йому мала бути нарахована та сплачена індексація (із застосуванням при розрахунку індексації в якості базового місяця (місяця підвищення доходів) січня 2008 року):

- за грудень 2015 року 2 302,64 грн;

- за період з січня 2016 року по квітень 2016 року 2 359,14 грн щомісячно;

- за травень 2016 року 2 482,40 грн;

- за період з червня 2016 року по листопад 2016 року 2 710,05 грн щомісячно;

- за період з грудня 2016 року по лютий 2017 року 3 177,60 грн щомісячно;

- за період з березня 2017 року по квітень 2017 року 3 360,00 грн щомісячно;

- за травень 2017 року 3 536,40 грн;

- за період з червня 2017 року по серпень 2017 року 3 730,06 грн щомісячно;

- за період з вересня 2017 року по листопад 2017 року 3 896,78 грн щомісячно;

- за грудень 2017 року (за 18 календарних днів) 2 472,82 грн;

всього 75 624,41 грн.

Будучи не згодним із нарахуванням йому індексації протягом спірного періоду із застосуванням в якості базового місяця (місяця підвищення доходів) іншого місяця, ніж січень 2008 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом, суд виходить з наступного.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 цієї статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (в т.ч. грошового забезпечення) у разі порушення працедавцем законодавства про оплату праці.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до абз. 1ст. 3 Кодексу законів України про працю (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

В аспекті спірних правовідносин поняття "грошове забезпечення" і "заробітна плата", які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що неодноразово була висловлена, зокрема, у постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 804/496/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 360/3359/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно приписів Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів громадян, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати їм подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до п. 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України 13 січня 2004 № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду оплати праці (фонд додаткової заробітної плат).

Отже, індексація грошового забезпечення військовослужбовців входить до фонду грошового забезпечення військовослужбовців.

Законом України № 2352-IX від 1 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року (далі - Закон № 2352-ІХ), внесені зміни, зокрема до КЗпП України.

Так, частини 1 і 2 ст. 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 1).

Разом із цим згідно ч. 1 глави 19 «Прикінцевих положень» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Суд зазначає, що постановами Кабінету Міністрів України строк дії карантину в країні неодноразово продовжувався і станом на час звернення позивача із даним позовом до Донецького окружного адміністративного суду строк запровадженого Кабінетом Міністрів України карантину тривав.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із даним позовом без пропуску строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до положень ст.ст. 1 - 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

В силу абз. 2 ч. 3ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону № 1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток (до 1 січня 2016 року), 103 відсотка (після 1 січня 2016 року). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

17 липня 2003 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову у № 1078, якою затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078).

Згідно п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 року 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

За змістом абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до абз. 2 п. 4 Порядку № 1078 оплата праці, у тому числі, грошове забезпечення, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно абз. 4 п. 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Порядок визначення суми індексації протягом спірного періоду регулювався абз. 6 п. 4 Порядку № 1078 (з 15 березня 2018 року врегульований абз. 5 цього ж пункту з тотожнім змістом), згідно якого сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

9 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі Постанова № 1013), яка набрала чинності 15 грудня 2015 року.

Згідно п. 6 цієї постанови вона застосовується з 1 грудня 2015 року.

Отже, з 1 грудня 2015 року п. 5 Порядку № 1078 застосовувався у новій редакції (в редакції, аналогічній абз. 6 п. 4 Порядку № 1078 до внесення змін постановою 1013.

Відповідно до редакції абз. 1 п. 5 Порядку № 1078, яка чинна з 1 грудня 2015 року, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Згідно абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Абзацом 4 п. 5 Порядку № 1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Згідно абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідно до абз 6 п. 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.

Пунктами 1, 3 Постанови № 1013, крім іншого, встановлено, що:

- підвищуються посадові оклади з 1 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;

- підвищуються з 1 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;

- у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;

- міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;

- для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078.

Отже, з 1 грудня 2015 року Постановою № 1013 були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Крім цього, вказана постанова передбачала підвищення розмірів посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також перегляд постійний додаткових виплат, щоб розмір такого підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року. Зазначене мало на меті «обнуління» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого непідвищення доходу працівників. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою № 1013.

Проаналізувавши наведені приписи Постанови № 1013, суд висновує, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації заробітної плати тим працівникам/службовцям, яким були підвищені оклади/тарифні ставки з 1 грудня 2015 року.

При цьому Постановою № 1013 не встановлені підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а тому січень 2016 року не можна вважати місяцем підвищення доходу (місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)), з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення позивача.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 березня 2023 року по справі № 620/7687/21 (п. 58) та у постанові від 22 березня 2023 року по справі № 380/1730/22 (п. 62).

Згідно редакції Порядку № 1078 (зі змінами, внесеними Постановою № 1013):

- у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абз. 1 п. 5);

- обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів населення (абз. 2 п. 5);

- для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (п. 10-2).

Порівняльний аналіз наведених приписів свідчить про те, що внаслідок змін, запроваджених Постановою № 1013, з 1 грудня 2015 року діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їх прийняття, переведення чи виходу на роботу.

Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 1 грудня 2015 року, не містить поняття базовий місяць і передбачає уніфікований підхід до обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації всіх працівників.

При цьому з 1 грудня 2015 року замість терміну базовий місяць використовується термін місяць підвищення доходу (місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

При цьому місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати/доходу визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

Отже, з 1 грудня 2015 року зростання заробітної плати/доходу за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

Зазначене відрізняє поняття місяць підвищення доходу та базовий місяць, так як визначення останнього залежало також зростання заробітної плати за рахунок будь-якої з її постійних складових.

Системне тлумачення приписів Постанови № 1013 у взаємозв`язку із запровадженими нею змінами до п.п. 5, 10-2 Порядку № 1078, дає підстави для висновку, що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення відповідачу у періоди, починаючи з 1 грудня 2015 року, належало переглянути базовий місяць, визначений за правилами, що діяли до цієї дати, визначивши при цьому місяць підвищення доходу позивача (тобто, місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою,яку займав позивач).

На час існування спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка була чинною з 1 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року включно.

Таким чином, саме січень 2008 року є місяцем, за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача у період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 січня 2022 року по справі № 400/1118/21, від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21, від 30 березня 2023 року по справі № 380/16409/21, від 4 квітня 2023 року по справі № 300/5628/21 та інших.

Враховуючи наведене, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що здійснення індексації позивача із застосуванням при розрахунку індексації грошового забезпечення в якості місяця підвищення доходу, за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін, жовтня 2015 року (стосовно грошового забезпечення за грудень 2015 року) та січня 2016 року (щодо грошового забезпечення за січень 2016 року грудень 2017 року) замість січня 2008 року - є протиправним (таким, що порушує право позивача на належне грошове забезпечення).

Як наслідок, позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року в сумі 75 624, 41 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; […] 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Верховний Суд у п. 62 постанови від 31 травня 2021 року по справі № 420/7110/19 зазначав, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 вересня 2020 року по справі № 910/3009/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 та інших зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

В пунктах 116-117 постанови від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21 Верховний Суд зазначив, що «…суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, не перевірив обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, не розрахував їх і, відповідно, у судовому рішенні не вказав конкретні суми, на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити. Внаслідок цього застосований судом спонукаючий спосіб захисту має усічений вплив, не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, а також не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини.».

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 5 цієї ж статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визначити суму індексації грошового забезпечення, що підлягала нарахуванню та сплаті позивачу у період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 року - 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

Згідно абз. 6 п. 4 Порядку № 1078 (яким у період спірних правовідносин визначався порядок визначення суми індексації) сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Керуючись наведеними вище приписами Порядку № 1078, суд розраховує розмір належної позивачу індексації за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року за формулою:

І = Д x Кі / 100, де:

І сума індексації;

Д індексований дохід (в межах прожиткового мінімуму);

Кі коефіцієнт індексації (величина приросту індексу споживчих цін).

За наслідком такого розрахунку розмір індексації грошового забезпечення позивача за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року склав:

- за грудень 2015 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно з даними Держкомстату (https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) склав 100,70%; індекс споживчих цін для визначення порогу індексації склав 100,70%, наростаючий індекс споживчих цін 267,10%.

Індексація склала: 1 378,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 167,10% (величина приросту індексу споживчих цін за період з січня 2008 року по грудень 2015 року) / 100 = 2 302,64 грн.

- за січень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 100,90%, індекс споживчих цін для визначення порогу індексації 101,61%, наростаючий індекс споживчих цін 271,20%.

Сума індексації: 1 378,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 171,20% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 359,14 грн.

- за лютий 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 99,60%, індекс споживчих цін для визначення порогу індексації 101,20%, наростаючий індекс споживчих цін 271,20%.

Сума індексації: 1 378,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 171,20% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 359,14 грн.

- за березень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,00%, індекс споживчих цін для визначення порогу індексації 102,21%, наростаючий індекс споживчих цін 271,20%.

Сума індексації: 1 378,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 171,20% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 359,14 грн.

- за квітень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 103,5%, індекс споживчих цін для визначення порогу індексації 105,79%, наростаючий індекс споживчих цін 271,20%.

Сума індексації: 1 378,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 171,20% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 359,14 грн.

- за травень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 100,10%, індекс споживчих цін для визначення порогу індексації 100,10%, наростаючий індекс споживчих цін 271,20%.

Сума індексації: 1 450,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 171,20% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 482,40 грн.

- за червень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 99,80%, індекс споживчих цін для визначення порогу 99,90%, наростаючий індекс споживчих цін 286,90%.

Сума індексації: 1 450,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 186,90% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 710,05 грн.

- за липень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 99,90%, індекс споживчих цін для визначення порогу 99,80%, наростаючий індекс споживчих цін 286,90%.

Сума індексації: 1 450,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 186,90% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 710,05 грн.

- за серпень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 99,70%, індекс споживчих цін для визначення порогу 99,50%, наростаючий індекс споживчих цін 286,90%.

Сума індексації: 1 450,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 186,90% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 710,05 грн.

- за вересень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,80%, індекс споживчих цін для визначення порогу 101,29%, наростаючий індекс споживчих цін 286,90%.

Сума індексації: 1 450,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 186,90% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 710,05 грн.

- за жовтень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 102,80%, індекс споживчих цін для визначення порогу 104,13%, наростаючий індекс споживчих цін 286,90%.

Сума індексації: 1 450,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 186,90% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 710,05 грн.

- за листопад 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,80%, індекс споживчих цін для визначення порогу 101,80%, наростаючий індекс споживчих цін 286,90%.

Сума індексації: 1 450,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 186,90% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 2 710,05 грн.

- за грудень 2016 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 100,90%, індекс споживчих цін для визначення порогу 102,72%, наростаючий індекс споживчих цін 298,60%.

Сума індексації: 1 600,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 198,60% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 177,60 грн.

- за січень 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,10%, індекс споживчих цін для визначення порогу 103,85%, наростаючий індекс споживчих цін 298,60%.

Сума індексації: 1 600,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 198,60% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 177,60 грн.

- за лютий 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,00%, індекс споживчих цін для визначення порогу 101,00%, наростаючий індекс споживчих цін 298,60%.

Сума індексації: 1 600,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 198,60% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 177,60 грн.

- за березень 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,80%, індекс споживчих цін для визначення порогу 102,82%, наростаючий індекс споживчих цін 310,00%.

Сума індексації: 1 600,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 210,00% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 360,00 грн.

- за квітень 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 100,90%, індекс споживчих цін для визначення порогу 103,74%, наростаючий індекс споживчих цін 310,00%.

Сума індексації: 1 600,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 210,00% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 360,00 грн.

- за травень 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,30%, індекс споживчих цін для визначення порогу 101,30%, наростаючий індекс споживчих цін 310,00%.

Сума індексації: 1 684,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 210,00% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 536,40 грн.

- за червень 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,60%, індекс споживчих цін для визначення порогу 102,92%, наростаючий індекс споживчих цін 321,50%.

Сума індексації: 1 684,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 221,50% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 - 3 730,06 грн.

- за липень 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 100,20%, індекс споживчих цін для визначення порогу 103,13%, наростаючий індекс споживчих цін 321,50%.

Сума індексації: 1 684,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 221,50% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 730,06 грн.

- за серпень 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 99,90%, індекс споживчих цін для визначення порогу 99,90%, наростаючий індекс споживчих цін 321,50%.

Сума індексації: 1 684,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 221,50% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 730,06 грн.

- за вересень 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 102,00%, індекс споживчих цін для визначення порогу 101,90%, наростаючий індекс споживчих цін 331,40%.

Сума індексації: 1 684,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 231,40% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 896,78 грн.

- за жовтень 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,20%, індекс споживчих цін для визначення порогу 103,12%, наростаючий індекс споживчих цін 331,40%.

Сума індексації: 1 684,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 231,40% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 896,78 грн.

- за листопад 2017 року:

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 100,90%, індекс споживчих цін для визначення порогу 100,90%, наростаючий індекс споживчих цін 331,40%.

Сума індексації: 1 684,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 231,40% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100 = 3 896,78 грн.

- за грудень 2017 року (із врахуванням 18 календарних днів):

індекс споживчих цін до попереднього місяця склав 101,00%, індекс споживчих цін для визначення порогу 101,91%, наростаючий індекс споживчих цін 341,70%.

Сума індексації: (1 762,00 грн (дохід в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 241,70% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100) / 18 = 2 472,82 грн.

Всього за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 20218 року розмір індексації, на яку позивач мав право, склав 75 624,41 грн.

Враховуючи, що згідно довідки відповідача від 30 березня 2023 року позивачу нараховано індексацію на суму 3 480,11 грн, виплачено індексацію за грудень 2016 року в розмірі 75,20 грн, донарахуванню підлягає сума індексації в розмірі 72 144,30 грн, сума до виплати - 75 549,21 грн.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Суд зауважує, що у відзиві на позов відповідач не зазначав про те, що підставою для не виплати позивачу індексації (в тому числі нарахованої військовою частиною) є відсутність відповідного фінансування.

Разом із цим, у відповіді на заяву позивача підставою не виплати нарахованої позивачу індексації вказано, що проведення індексації грошових доходів населення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік і що у кошторисі та штатному розпису на 2016 рік кошти на виплату індексації не передбачені.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.ст. 1 та 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення від 8 листопада 2005 року, заява № 63134/00). Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян. У зв`язку із цим при розгляді даної справи Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, зазначивши, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Системний аналіз наведеного дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Висновок суду щодо того, що обмежене фінансування жодним чином не має впливати на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах цього суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 825/1832/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19, від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а.

Зокрема, у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 620/3282/18 Верховний Суд, серед іншого, зазначив про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Верховний Суд погодився з висновками судів про те, що відсутність бюджетного фінансування відповідача не позбавляє позивача права на отримання належних йому сум індексації грошового забезпечення та не звільняє відповідача від обов`язку ці суми виплачувати.

Отже, обмежене фінансування жодним чином не може впливати на право позивача на отримання суми індексації грошового забезпечення за спірний період у належному розмірі.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконання відповідачем даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання, суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком судом.

Враховуючи, що позивач жодним чином не обґрунтував необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, беручи до уваги, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, суд висновує, що підстави для зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення по даній справі відсутні.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивач є звільненим від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо здійснення індексації грошового забезпечення позивача за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року із застосуванням при розрахунку такої індексації в якості місяця підвищення доходу, за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін, жовтня 2015 року (при індексації грошового забезпечення за грудень 2015 року) та січня 2016 року (при індексації грошового забезпечення за період січень 2016 року грудень 2017 року) - замість січня 2008 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити донарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року в сумі 72 144,30 грн.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 18 грудня 2017 року в сумі 75 549,21 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна