Справа № 160/20765/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області обчислити розмір пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум, з дати призначення пенсії, а саме з 18.04.2022.
Згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 156д від 13.04.2023, у зв`язку з довготривалою відпусткою судді Голобутовського Р.З. проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 справу прийнято до провадження. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву у задоволенні позовних вимог просив відмовити з огляду на їх необґрунтованість, зазначив, що пенсійний орган діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. З огляду на те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 по справі № 160/6728/22 не містило зобов`язання Головного управління виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», покладені судом зобов`язання вчинити дії були виконані Головним управлінням в повному обсязі.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач перебуває на обліку Головного управління з 18.04.2022 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-УІ (надалі-Закон №1058), яка була призначена з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 по справі № 160/6728/22.
Позивач звернувся до пенсійного фонду із заявою від 31.09.2022 про перерахунок пенсії за віком з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначеним судовим рішенням не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проводити розрахунок розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.
Враховуючи вищевикладене, призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 18.04.2022.
Загальний страховий стаж складає 50 років 10 місяців 20 днів (зарахований по 14.04.2022), у тому числі пільговий стаж роботи за Список № 1 - 25 років.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом №1058-IV.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.
Визначення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI, прийнятий 2 вересня 2008 року.
Відповідно до статті 1 Закону №345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону №345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Тобто, мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
З огляду на викладене, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать лише працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Аналізуючи зазначені положення законодавства, суд дійшов висновку, що основною умовою для виплати мінімального розміру пенсії працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідачем не заперечується факт роботи позивача за спірний період на даних посадах та їх відношення до посад і робіт, передбачених Списком №1.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоди його роботи: з 23.05.1994 року по 04.08.1994 року на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем під землею Шахти ім. XIX З`їзду КПРС об`єднання «Луганськвугілля»; з 05.08.1994 року по 08.12.1994 року гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею Шахти ім. XIX З`їзду КПРС об`єднання «Луганськвугілля»; з 09.12.1994 року по 16.07.1997 року гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем під землею Шахти ім. XIX З`їзду КПРС об`єднання «Луганськвугілля»; з 24.05.1999 року по 31.03.2003 року на посаді підземного гірника з ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії Шахти ім. XIX З`їзду КПРС Виробничого об`єднання «Луганськвугілля»; з 05.05.2003 року по 26.03.2007 року на посаді підземного гірника з ремонту гірничих виробок четвертого розряду з повним робочим днем під землею Дочірнього підприємства «Луганськвугілля» Державного відкритого акціонерного товариства «Луганське»; з 27.03.2007 року по 24.09.2008 на посаді підземного гірника з ремонту гірничих виробок п`ятого розряду з повним робочим днем під землею Дочірнього підприємства «Луганськвугілля» Державного відкритого акціонерного товариства «Луганське»; з 25.09.2008 року по 07.10.2015 року на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею Дочірнього підприємства «Луганськвугілля» Державного відкритого акціонерного товариства «Луганське»; з 08.10.2015 року по 31.07.2017 року на посаді прохідника ТОВ «Північдонвугілля».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 18.04.2022 року, з урахуванням зарахованого спірного періоду роботи позивача судом та правової позиції, викладеної у даному рішенні.
Згідно з ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання вказаного рішення відповідачем позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 18.04.2022.
Судом також встановлено, що після призначення пенсії стаж роботи позивача за Списком №1 на підземних роботах складає 25 років, що підтверджується записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .
Так, відповідно до записів трудової книжки, позивач працював:
- 23.05.1994 року прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею Шахти ім. XIX З`їзду КПРС об`єднання «Лугансьвугілля»;
- 30.05.1994 року направлений на курси підземного гірника строком з 30.05.1994 року по 05.08.1994 року;
- 05.08.1994 року присвоєно професію гірника підземного 3-го розряду з повним робочим днем під землею;
- 20.09.1994 року направлений на курси підземних гірників з ремонту гірничих виробок строком 2,5 місяців в УКК в/о «Луганськвугілля»;
- 09.12.1994 року присвоєно професію підземного гірника з ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем під землею;
- 16.07.1997 року звільнений за ст. З8 КЗпП України за власним бажанням;
- 24.05.1999 року прийнятий в Дочірнє підприємство державної холдингової компанії Шахти ім. XIX З`їзду КПРС Виробничого об`єднання «Луганськвугілля» підземним гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем під землею;
- 31.03.2003 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;
- 05.05.2003 року прийнятий в Дочірнє підприємство «Луганськвугілля» Державного відкритого акціонерного товариства ну «Луганське» підземним гірником з ремонту гірничих виробок четвертого розряду з повним робочим днем під землею;
- 27.03.2007 року присвоєний п`ятий розряд з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею;
- 25.09.2008 року призначений гірничим майстром з повним робочим днем під землею;
- 07.10.2015 року звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України;
- 08.10.2015 року прийнятий прохідником в ТОВ «Північдонвугілля» з повним робочим днем під землею, з якого звільнився 31.07.2017 року.
Крім того, суд наголошує, що вказані періоди на виконання рішення суду зараховано до пільгового стажу і пенсійним органом, що останнім не заперечується.
З огляду на викладене, з урахуванням встановлення судом у справі № 160/6728/22 наявності необхідного стажу суд дійшов висновку про необхідність застосування при призначенні та обчисленні позивачу пенсії порядку, встановленого ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати призначення пенсії 18.04.2022.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
За приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.
Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) у справі "Чуйкіна проти України" констатував: " п. 50. суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18).
Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Крім того, щодо дискреційних повноважень, Верховний Суд зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду, зокрема, від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17.
Суд, з огляду на заявлені позивачем вимоги зобов`язального характеру зазначає, що достатнім та необхідним для відновлення прав позивача є зобов`язання позивача перерахувати пенсію позивача із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити її виплату, оскільки останнє поглинає зобов`язання щодо обчислення розміру пенсії з урахуванням вказаних норм.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 18 травня 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна