Справа № 607/1768/23
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2023 Справа №607/1768/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участі секретаря судового засідання Кочмар С. М., представника відповідача Кондрат Л. Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6422725 від 17.01.2023, якою його визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Із зазначеною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що 17.01.2023 близько 17:00 год. він знаходився біля свого будинку в м. Заліщиках, його автомобіль перебував у нерухомому стані на узбіччі, після чого під`їхали працівники поліції та повідомили, що він вчинив адміністративне правопорушення, а саме не увімкнув відповідний покажчик повороту при повороті. Стверджує, що повідомив поліцейських, що не вчиняв порушень правил дорожнього руху, оскільки не керував транспортним засобом. Із вказаних підстав, позивач просить скасувати винесену щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАР № 6422725 від 17.01.2023.

Ухвалою судді від 02.02.2023 відкрито провадження у вищевказані справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно відзиву на позов, відповідач УПП в Тернопільській області ДПП позов не визнає, заперечує щодо його задовлення та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на наступне. Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6422725 від 17.01.2023 встановлено, що позивач 17.01.2023 о 17 год. 00 хв. керуючи автомобілем «Mercedes-Benz S 500L», н. з. НОМЕР_1 у м. Заліщиках по вул. Стуса не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, а саме при повороті, чим скроїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відеозаписом з автореєстратора службового автомобіля поліцейських зафіксовано факт позивачем вчинення адміністративного правопорушення, а саме не увімкнення світлового покажчика повороту відповідного напрямку при здійсненні повороту.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовльнити

Представник відповідача Кондрат Л. Р. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, проаналізувавши зміст позовної заяви та її підстави, дослідивши та оцінивши докази у справі дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.01.2023 о 17 год. 00 хв. керуючи автомобілем «Mercedes-Benz S 500L», н. з. НОМЕР_1 у м. Заліщиках по вул. Стуса не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, а саме при повороті, чи порушив п. 9.2.б ПДР. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Приймаючи рішення про правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст. 73-76 КАС України визначено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 9.4 ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення.

Як встановлено у п. 9.1 ПДР попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда Розпізнавальний знак автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Згідно п.9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: a) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балі

З відеозапису, наданого відповідачем вбачається, що на ньому зафіксований факт адміністративного правопорушення, а саме позивачем здійснено поворот під час якого не подано сигналу світловим покажчиком повороту праворуч. Крім цього, доводи позивача про те, що під час вчинення правопорушення він не керував транспортним засобом, спростовується відеозаписом наданим відповідачем. Також, встановлено, що під час розгляду адміністративної справи, не надав будь-яких пояснень з приводу іншої особи, що підтверджується відсутністю пояснень, заяв, клопотань тощо.

Відтак, суд вважає, що заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами та звернення його до суду пов`язане не із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства, поліцейським УПП в Тернопільській області ДПП при винесенні постанови про адміністративне правопорушення дотримано положення ст.ст. 280, 283 КУпАП, правильно кваліфіковано діяння ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, та те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6422725 від 17.01.2023 відповідає вимогам чинного законодавства, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому вважає, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження та в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич