Справа № 260/1149/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Ужгород№ 260/1149/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області) про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи із стажу роботи на посаді судді 24 роки, та зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 16.03.2021 року, виходячи із стажу роботи на посаді судді 24 роки.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідності до Рішення Вищої ради правосуддя № 601/0/25-21 від 11.03.2021 року позивачку звільнено із посади судді Рахівською районного суду Закарпатської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Після звільнення із посади судді у зв`язку зподанням заяви про відставку, у відповідності до ч.2 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», позивачка отримує щомісячне довічне грошове утримання, платником якого Управління Пенсійного фонду України.

У відповідності до Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж позивачки становить 24 роки 7 місяців 15 днів.

У відповідності до розрахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії, з моменту призначення їй довічного грошового утримання та по теперішній час, їй виплачується щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Зокрема, з розрахунку слідує, що позивачці не виплачується та не нараховується надбавка за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років в розмірі два відсотки грошового утримання судді, оскільки її стаж роботи на посаді судді згідно довідки становить 24 роки 7 місяців 15 днів.

В серпні 2022 року позивач звернулася до відповідача із проханням здійснити їй, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 16.03.2021 року, виходячи із стажу роботи на посаді судді 24 роки.

Однак, листом ГУ ПФУ в Закарпатській області від 01.09.2022 року, їй було відмовлено у здійсненні перерахунку, оскільки період навчання з 05.08.1991 року по 28.06.1996 року - 4 роки 10 місяців 24 дні та період роботи консультантом Рахівського районного суду Закарпатської області з 01.08.1996 року по 13.05.2002 року - 5 років 9 місяців 12 днів, що зазначені в довідці Рахівського районного суду № 71/21 від 11.03.2021 року, їй зараховано тільки до загального страхового стажу. Також до страхового стажу на посаді судді не враховано квітень-червень 2005 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків. Тому, на думку відповідача, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 18 років 7 місяців 3 дні, а відтак, розмір її щомісячного довічного грошового утримання становить 50 % грошового утримання судді.

Вищевказану відмову позивач вважає протиправною з огляду на те, що чинним на час призначення позивача на посаду судді законодавством передбачалося безумовне зарахування до стажу, який дає прав на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та календарного періоду проходження строкової військової служби, у випадку роботи на посаді судді не менше як 10 років.

З огляду на викладене, відповідачем протиправно не включено до відповідного стажу роботи на посаді судді половини строку навчання позивачки за денною формою навчання у Львівському державному університеті ім. І.Франка.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус суддів», яка була чинною на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, суддею міг бути громадянин України, який має стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

Тобто, до стажу роботи позивача, який дає право на відставку має бути врахований стаж її роботи у галузі права в межах 3-річного строку, а саме стаж роботи позивача на посаді консультанта Рахівського районного суду Закарпатської області з 01.08.1996 року по 13.05.2002 року, а саме - 5 років 9 місяців 12 днів. Отже, розмір щомісячного грошового утримання позивачки підлягає нарахуванню у розмірі 50 % суддівської винагороди та 8 % грошового утримання судді за кожний рік роботи понад 20 років, всього за 4 повних роки, з 16.03.2021 року (день призначення позивачці довічного грошового утримання).

Ухвалою судді від 06.03.2023 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

29.03.2023 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, зі змісту якого не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступне. ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, а з огляду на положення ст. 116 цього Закону стаж роботи судді, що визначений відповідно до ст. 137 цього Закону, дає право судді подати заяву про відставку.

Застосування нормст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при обчисленні збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не передбачено. Відповідно до зазначеного, підстав для врахування половини строку навчання при обчисленні збільшення розміру довічного грошового утримання немає.

Із приводу позовної вимоги в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, звертає увагу суду на те, що позивач фактично спонукає суд перебрати на себе дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду.

Одночасно просить залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 за період, що виходить за межі шестимісячного терміну звернення до суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами адміністративної справи, Указом Президента України від 25.04.2002 року № 383/2002 ОСОБА_1 призначена строком на п`ять років на посаду судді Рахівського районного суду Закарпатської області. Постановою Верховної Ради України від 20.03.2008 року № 240-VI обрана суддею Рахівського районного суду Закарпатської області безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 11.03.2021 року № 601/0/15-21 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Рахівського районного суду Закарпатської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом в.о. голови Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.03.2021 року № 82/02-04/21 суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату суду з 15.03.2021 року, у зв`язку з відставкою.

У зв`язку із звільненням у відставку, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та з 16.03.2021 року отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 47295,00 грн., відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

13.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про надання відомостей, які саме складові включені в суму щомісячного довічного утримання, яке вона отримує, та листом від 31.01.2022 року відповідачем надано протокол про призначення пенсії від 26.03.2021 року.

Згідно вказаного протоколу, тривалість стажу ОСОБА_1 складає: страховий стаж (повний) - 28 років 7 місяців 25 днів, страховий стаж до 01.01.2004 року - 12 років 3 місяці 25 днів, страховий стаж після 01.01.2004 року 16 років 4 місяці, в тому числі, судді 18 років 7 місяців 3 дні. Основний розмір пенсії від середнього заробітку 50 %.

Заявою від 17.08.2022 року ОСОБА_1 просила ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 16.03.2021 року, виходячи із стажу роботи на посаді судді 24 роки (зокрема, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та стаж роботи у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду).

Листом ГУ ПФУ в Закарпатській області від 01.09.2022 року позивачу фактично відмовлено у здійсненні перерахунку її грошового утримання виходячи із стажу роботи на посаді судді 24 роки та зазначено, що період навчання з 05.08.1991 року по 28.06.1996 року 4 роки 10 місяців 24 дні та період роботи консультантом Рахівського районного суду з 01.08.1996 року по 13.05.2002 року 5 років 9 місяців 12 днів, що зазначений в довідці Рахівського районного суду № 71/21 від 11.03.2021 року, враховано до загального страхового стажу.

До стажу роботи на посаді судді враховано такі періоди: з 14.05.2002 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 31.05.2005 року, з 01.07.2005 року по 15.03.2021 року. Стаж роботи на посаді судді становить 18 років 7 місяців 3 дні.

До страхового стажу судді не враховано квітень-червень 2005 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків.

Таким чином, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчислений в розмірі 50 % грошового утримання судді, становить 47295,00 грн. (94590,00 грн. * 50 %).

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не врахування половини строку навчання у Львівському державному університеті ім. І. Франка та стажу роботи у сфері права на посаді консультанта Рахівського районного суду Закарпатської області, оскільки такі порушують її право на належне грошове утримання судді у відставці.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII (далі - Закон № 1402, в редакції чинній на час звільнення позивача) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з вимогами ст. 137 Закону №1402-VІІІ до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

На підставі абзацу 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 (доповнено згідно із Законом № 1798-VIII) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

До набрання чинності Законом № 1402, питання обчислення стажу роботи судді було врегульоване Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (далі - Закон № 2453-VI).

Згідно із вимогами ст. 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Водночас, відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015 року), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

На час призначення ОСОБА_1 на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалось ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-XII (далі - Закон № 2862-XII) та Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 року № 584/95 (далі - Указ № 584/95).

Згідно з абзацом другим ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-XII (із змінами, внесеними Законом від 24.02.1994 року № 4015-12) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Абзацом другим ст. 1 Указу № 584/95 (в редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) додатково встановлювалось, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Отже, на підставі вищезазначених норм до стажу позивача на посаді судді підлягає зарахуванню половина строку навчання у вищому навчальному закладі, а саме 2 роки 5 місяців 12 днів.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 137 Закону № 1402 (зі змінами, внесеними Законом від 12.07.2018 року № 2509-VIII) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

За правовим висновком, який покладено в основу рішення Верховного Суду від 22.11.2018 року, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі №9901/805/18, частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (зі змінами, внесеними Законом від 12.07.2018 року № 2509-VIII) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Така правова позиція вмотивована тим, що зазначена норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зарахувати до стажу роботи на посаді судді також стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 2862-XII (яка була чинною на час призначення позивача на посаду судді) на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Отже, на підставі вищезазначених норм до стажу позивача на посаді судді підлягає зарахуванню стаж роботи у сфері права на посаді консультанта Рахівського районного суду Закарпатської області - 03 роки.

Таким чином суд погоджується з доводами позивача, що її стаж роботи на посаді судді становить 24 роки, що відповідає відомостям, зазначеним у розрахунку стажу, наданого Рахівським районним судом Закарпатської області, та відомостями трудової книжки позивача, серії НОМЕР_1 від 01.08.1996 року.

Суд звертає увагу на те, що ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року).

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 9 та ч. 2 ст. 245 КАС України, з врахуванням права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у Львівському державному університеті ім. І. Франка (2 роки 5 місяців 12 днів) та стажу роботи (професійної діяльності) у сфері права на посаді консультанта Рахівського районного суду Закарпатської області (3 роки).

Відповідно також підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити позивачеві перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 половину строку навчання Львівському державному університеті ім. І. Франка (2 роки 5 місяців 12 днів) та стажу роботи (професійної діяльності) у сфері права на посаді консультанта Рахівського районного суду Закарпатської області (3 роки), всього - 24 роки 15 днів, з 16.03.2021 року, у розмірі 58% суддівської винагороди, із врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ст. 77 КАС України, обов`язок доказування покладається в даному випадку на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність дій щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи із стажу роботи на посаді судді 24 роки не врахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що встановлено судом та підтверджено належними та допустимими доказами, та, за наведених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ) про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не врахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у Львівському державному університеті ім. І. Франка 2 роки 5 місяців 12 днів та стажу роботи (професійної діяльності) у сфері права на посаді консультанта Рахівського районного суду Закарпатської області - 3 роки.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , зарахувавши до стажу роботи на посаді судді половину строку навчання Львівському державному університеті ім. І. Франка (2 роки 5 місяців 12 днів) та стажу роботи (професійної діяльності) у сфері права на посаді консультанта Рахівського районного суду Закарпатської області (3 роки), всього - 24 роки 15 днів, з 16.03.2021 року, у розмірі 58% суддівської винагороди, із врахуванням раніше виплачених сум.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті