Справа № 521/17867/22
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-а/521/34/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Замниборщ А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 20 листопада 2022 року інспектором патрульної поліції 7-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Одеській області ДПП) старшим лейтенантом поліції Гладченко В.О. відносно нього було винесено постанову серії БАБ № 507836 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що зі змісту вказаної постанови вбачається, що 20 листопада 2022 року о 21 год. 15 хв. в м. Одесі по вул. Грецька, 19 він керував транспортним засобом марки «Leхus LХ450D», державний номерний знак НОМЕР_1 та на вимогу інспектора поліції не пред`явив для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач із фактом скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не погоджується, вважає постанову серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, незаконною та необґрунтованою, винесеною із порушенням його прав.

Крім цього, вважає постанову такою, що ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стверджував, що 20 листопада 2022 року близько 21 години 15 хвилин в м. Одесі по вул Грецька,19, інспектори патрульної поліції 7-ой роти 1-го батальйону УПП в Одеській області ДПП зупинили транспортний засіб марки «Leхus LХ450D», державний номерний знак НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_2 .

В автомобілі, крім неї знаходилися три особи, у тому числі на задньому правому пасажирському сидінні знаходився і він, ОСОБА_1 , позивач у справі.

Вказував, що ігноруючи факт того, що за кермом знаходилася ОСОБА_2 , інспектори патрульної поліції почали вимагати від нього, ОСОБА_1 , пред`явити для перевірки водійське посвідчення, на що він, повідомив останніх про те, що він не керував даним транспортним засобом, а є лише пасажиром вказаного автомобіля, а тому не зобов`язаний пред`являти для перевірки їм своє водійське посвідчення.

Однак інспектори патрульної поліції, не звертаючи увагу на його пояснення, на пояснення ОСОБА_2 , яка знаходилась за кермом вказаного транспортного засобу, та інших пасажирів, які знаходилися в транспортному засобу марки «Leхus LХ450D», номерний знак НОМЕР_1 , склали відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що стало підставою для притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

За думкою позивача, при винесенні постанови серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року інспектором були допущені чисельні процесуальні порушення, а також не з`ясовані та не взяті до уваги обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Вважає, що процес розгляду не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, а його права, передбачені ст. 268 КУпАП, щодо отримання правової допомоги дотримані не були.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд скасувати постанову серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126КУпАП та закрити відносно нього провадження у справі.

Ухвалою суду від 02 грудня 2022 року провадження у вищевказаній справі було відкрито, вирішено розглядати адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 14-15).

Ухвалою суду від 02 грудня 2022 року за заявою позивача була викликана до суду в якості свідка ОСОБА_3 (а.с. 14-15).

Ухвалою суду від 19 січня 2023 року за заявою відповідача були викликані до суду в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 76).

Представник позивача, діючий на підставі ордеру від 05 грудня 2022 року, в судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутністю (а.с. 20, 21, 117).

Представник відповідача УПП в Одеській області ДПП, діючий на підставі довіреності від 20 грудня 2022 року, в судове засідання не з`явився, надав клопотання про проведення справи за його відсутності. Раніше надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, а також письмові міркування щодо пояснень свідків.

В обгрунтування відзиву на позов, представник відповідача посилався на те, що факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів інспекторів та поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Стверджував, що підчас розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. При цьому позивач скористався своїм правом та надав письмові пояснення по суті вчиненого ними адміністративного правопорушення.

Зазначав, що на відеозаписі «4» міститься запис з камер спостереження магазину, на якому чітко видно, як на перехресті, під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, дівчина виходить із заднього сидіння та сідає за кермо транспортного засобу, що підтверджує факт того, що за кермом транспортного засобу знаходився позивач, який зобов`язаний був на вимогу інспектора патрульної поліції пред`явити для перевірки водійське посвідчення.

Стверджував, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, ним була дотримана процедура та порядок розгляду справи. Постанова серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством, а доводи позивача безпідставні та не підкріплені нормами законодавства.

Посилаючись на викладене та на те, що позивачем в обґрунтування власної позиції не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, представник УПП в Одеській області ДПП просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 49-56, 108-109, 113-114,115).

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі передбачених ч. ч. 1, 2, 3 і 5 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 20 листопада 2022 року о 21 год. 15 хв. в м. Одесі по вул. Грецька, 19 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Leхus LХ450D»,номерний знак НОМЕР_1 , та на вимогу інспектора поліції не пред`явив для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 59).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 20 листопада 2022 року близько 21 год. 15 хв. в м. Одесі по вул. Грецька, 19, інспектори патрульної поліції 7-ой роти 1-го батальйону УПП в Одеській області ДПП зупинили транспортний засіб марки «Leхus LХ450D», номерний знак НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_2 .

В автомобілі, крім неї знаходилися три особи, у тому числі на задньому правому пасажирському сидінні знаходився і він, ОСОБА_1 , позивач у справі.

Ігноруючи факт того, що за кермом знаходилася ОСОБА_2 , інспектори патрульної поліції почали вимагати від нього, ОСОБА_1 , пред`явити для перевірки водійське посвідчення, на що він, повідомив інспекторів патрульної поліції про те, що він не керував даним транспортним засобом, а є лише пасажиром в даному автомобілі, а тому не зобов`язаний пред`являти для перевірки їм своє водійське посвідчення.

Не звертаючи увагу на його пояснення, пояснення ОСОБА_2 , яка знаходилась за кермом вказаного транспортного засобу, та інших пасажирів, які знаходилися в транспортному засобу марки «Leхus LХ450D», номерний знак НОМЕР_1 , без наявності доказів керуванням ним вказаним транспортним засобом, інспектори патрульної поліції склали відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, ратифіцірована на підставі Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти - виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Порядок застосування органами національної поліції технічних засобів, що мають функції відеозапису, врегульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року за №1026 (далі - Інструкція), відповідно до якої включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, представником УПП в Одеській області ДПП разом до суду було надано в якості доказу відеозаписи з портативних відеореєстраторів №2008 та №1329 (а.с. 42, диск).

З відеозапису з нагрудної камери/відеореєстратора поліцейського, який був досліджений в судовому засіданні з нагрудної камери вбачається, що на ньому не зафіксований факт руху транспортного засобу марки «Leхus LХ450D», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходиться жінка, а ОСОБА_1 перебуває на задньому сидінні автомобіля та стверджує, що автомобілем не керував, а водієм є інша особа, яка сидить за кермом. З тих самих підстав ОСОБА_1 відмовляється надати поліцейським посвідчення водія, а надає паспорт для встановлення його особи як пасажира авто (а.с. 42, диск).

Отже, відеозапис, долучений до матеріалів справи не відображає відомостей безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є однією з невід`ємних складових для кваліфікації дій притягуваного за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила суду, що ОСОБА_1 20 листопада 2022 року о 21 год. 15 хв. у м. Одеса по вул. Грецька транспортним засобом не керував, оскільки за кермом була ОСОБА_2 (а.с.100, 101).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила суду, що 20 листопада 2022 року о 21 год. 15 хв. у м. Одеса по вул. Грецька, вона знаходилася на узбіччі дороги і бачила, як рухався автомобіль «Leхus LХ450D», державний номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого знаходився чоловік (а.с. 102, 103).

Представником позивача до суду в якості доказу було надано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки судом не було встановлено факту керування ОСОБА_1 автомобілем 20 листопада 2022 року о 21 год. 15 хв. у АДРЕСА_1 (а.с. 118-120).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року встановлено, що відеозапис, долучений до матеріалів провадження відображає лише певні розмови і не відображає відомостей безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є однією з невід`ємних складових для кваліфікації дій притягуваного за ст.130 КУпАП. Отже відео, що додано як доказ у справі не дає можливості суду поза розумним сумнівом встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом і чи дотримано працівником поліції встановлений порядок проведення огляду згідно ст.266 КУпАП.

Крім того, в постановіПриморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року зазначено, що суд не може взяти до уваги фрагмент відеозапису де поліцейський на власну бодікамеру веде відеозйомку монітору в магазині з відображенням камер зовнішнього відеоспостереження, оскільки з цього фрагменту відео вбачається автомобіль «Leхus» та люди поряд з ним, однак через віддаленість події від камери не можливо встановити чи це саме автомобіль, про який ідеться в протоколі і чи то особи, які знаходились в ньому.

Також в даній постанові визначено, що судом не беруться до уваги письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 20 листопада 2022 року, згідно яких ці особи бачили рух автомобіля «Лексус», водієм якого був ОСОБА_1 , оскільки присутність вказаних осіб не зафіксована на відеозапису з місця події, що є порушенням Інструкції та безумовно ставить під сумнів їх покази. Покази ОСОБА_5 також не можуть бути взяті до уваги з огляду на те, що ця особа не попереджалась про кримінальну відповідальність, отже не допитувалась в порядку допиту свідка по справі.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини, встановлені ПостановоюПриморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року не доказуються при розгляді вказаної справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, суд вважає, що Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року має приюдіціальне значення для вирішення адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 про визнанняпротиправною та скасування постанови серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надано доказів на спростування доводів позивача, а тому суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити, постанову інспектора 7-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гладченка В.О. серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати, провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення закрити, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

У ст. 254 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вбачається, що при зверненні до суду ОСОБА_1 , сплатив судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с. 1).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача судового збору в розмірі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 7-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гладченка Володимира Олександровича серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 18 травня 2023 року.

Суддя: О.М. Сегеда