Справа № 484/312/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 484/312/23

Категорія: 113070000 Головуючий в 1 інстанції: Шикеря І.А.

Місце ухвалення: м. Первомайськ

Дата складання повного тексту: 21.02.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа інспектор ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант Білятинський Ярослав Леонідович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції (далі - ГУНП) в Миколаївській області, третя особа інспектор ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант Білятинський Я.Л., про скасування постанови серії БАБ №135566 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що під час зупинки інспектор не відрекомендувався йому та не роз`яснив права, а причиною зупинки назвав відсутність правого дзеркала заднього виду та неналежну роботу освітлювальних приладів його автомобіля, водночас в оскаржуваній постанові інспектор зазначених порушень з його боку не зазначив, отже, причин зупинки транспортного засобу у інспектора не було, а відсутність полісу виявилась лише в процесі перевірки його документів.

Крім того, позивач зауважив, що в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, він пропонував інспектору проїхати до відділку для з`ясування усіх питань, на що останній відмовся порушивши тим самим його право на з`ясування всіх обставин, зокрема, нез`ясованим залишилось питання про те, що він є учасником бойових дій і відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а тому, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 126 КУпАП. З врахуванням наведеного, просив задовольнити його позовні вимоги та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на виконання спільного наказу ГУНП в Миколаївській області, УПП в Миколаївській області, ДПП НП України та Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку від 09 грудня 2022 року №443/127/290 "Про вжиття заходів щодо профілактики скоєння правопорушень, зокрема у сфері безпеки дорожнього руху за участі військовослужбовців на території Миколаївської області", 10 січня 2023 року близько 16:03 год. нарядом ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області у складі поліцейських Білятинського Я.Л. та Мельника А.С. , було зупинено т/з ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця ОСОБА_1 роз`яснено, причину зупинки та встановлено, що останній не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ПДР України. Під час подальшої перевірки документів інспектором було з`ясовано, що вказаний вище транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_3 , який є батьком позивача, а тому, на думку представника відповідача, позивач повинен був мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Стосовно тверджень позивача щодо порушення його права на захист, представник відповідача зазначив, що під час розгляду справи інспектор роз`яснив позивачу положення ст.ст. 268, 289 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис в постанові, а Законом не передбачена обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення. До того ж, позивач не був позбавлений права скористатись правовою допомогою засобами телефонного зв`язку. З врахуванням наведеного, представник вважав, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі.

Справу розглянуто за правилами встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 лютого 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Миколаївській області, третя особа інспектор ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант Білятинський Я.Л. - відмовлено.

Відмовлено ОСОБА_1 в скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №135566 від 10 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- судом першої інстанції не прийнято до уваги, що у вищевказаній постанові про накладання адміністративного стягнення серії БАБ №135566 від 10 січня 2023 року відсутні відомості про складання відносно позивача будь-яких інших протоколів щодо порушення правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод, які б стали підставою для контролю наявності його договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто, з огляду на викладене, підставою для притягнення його до відповідальності та прийняття спірної постанови слугувало порушення ним, на думку відповідача, приписів КУпАП, а саме через відсутність поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

- як вбачається із спірної постанови та оскаржуваного рішення суду, відповідачем, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбачено ч.1 ст. 126 КУпАП, доказів, в тому числі і відеофіксації правопорушення, до цієї постанови не додавалося. Тобто, фактично відсутні будь-які докази які б вказували на вчинення позивачем правопорушення зазначеного у постанові. Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.

У відзиві ГУНП в Миколаївській області на апеляційну скаргу вказується, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Як вбачається з постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАБ 135566 від 10 січня 2023 року, складеної інспектором ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Білятинським Я.Л., 10 січня 2023 року о 16:03 год. в м. Первомайську по вул. Київській, 4, ОСОБА_1 керував т/з "ВАЗ 21063", д/н НОМЕР_1 та не пред`явив (не мав при собі) поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач обґрунтовуючи позовні вимоги підтвердив факт того, що дійсно не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а твердження позивача про те, що інспектор під час зупинки не з`ясував того, що він є учасником бойових дій (далі - УБД) і відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, суд першої інстанції розцінив критично, оскільки на місці зупинки транспортного засобу позивач міг пред`явити інспектору посвідчення УБД (у разі його наявності) і тим самим уникнути притягнення його до адміністративної відповідальності. До того ж, до позову на підтвердження свого статусу УБД, позивач відповідного посвідчення не надав.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 126, ст. 245, ч.1 ст. 247, ч.2 ст. 258 КУпАП, п.13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п.п.2,1, 2,4 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 "Про Правила дорожнього руху".

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вищенаведених норм, колегія суддів зазначає, що на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Статтею 245 КУпАП зазначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Виключений перелік підстав за яких поліцейський може зупинити транспортний засіб передбачено ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до п.1 якої такою підставою є порушення водієм Правил дорожнього руху.

Частиною 3 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено апелянтом, що причиною зупинки його транспортного засобу була відсутність правого дзеркала заднього виду та неналежну роботу освітлювальних приладів автомобіля.

Відтак, поліцейський, переконавшись в наявності визначених п.2 ч.1 ст. 32 Закону №580-VIII підстав із дотриманням норм законодавства висловив вимогу щодо пред`явлення позивачем відповідних документів.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Зазначене узгоджується із висновком постанови Верховного Суду від 25 вересня 2019 у справі №127/19283/17.

Доводи позивача щодо відсутності з його боку будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникало право вимагати від позивача пред`явити документ на транспортний засіб, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2019 року у справі №524/126/17.

При цьому, обов`язок водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки передбачені законодавством документи прямо закріплений у нормах Закону № 580-VIII та положеннях Правил дорожнього руху.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 09 серпня 2019 року у справі №760/20247/16-а, від 10 вересня 2019 року у справі №537/2324/17.

Крім того, відповідно п.13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , його власником є ОСОБА_3 , в той час як ОСОБА_1 є особою яка має право керувати вказаним автомобілем. Таким чином, оскільки позивач не є власником зазначеного транспортного засобу, то підстав для звільнення від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до п.13.1 ст.13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не має.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 16 травня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.