Справа № 420/3089/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3089/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду із позовом (а.с.1-2) звернулося Головне управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 24518,13 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що ФОП ОСОБА_1 є платником податків та перебуває на обліку як платник податку з 16.07.1998 року.

Станом на 10.01.2023 відповідно до довідки про податкову заборгованість, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (далі ІКП), податкова заборгованість відповідача виникла з: земельного податку з фізичних осіб, акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та штрафних санкцій. Заборгованість перед бюджетом становить 10867,48 грн.

Представник позивача вказує, що заборгованість із земельного податку з фізичних осіб виникла в результаті: самостійного нарахування платником податку зобов`язання по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за № від 11.02.2022 на загальну суму 1 064,66 грн та нарахування по податковим повідомленням-рішенням (далі ППР) від 21.09.2022 №1-1503 на суму 165,24, №1-1503 на суму 81,83 грн.

Заборгованість з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тих, що оподатковуються згідно з пп.213.1.14 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України) виникла в результаті: самостійного нарахування платником податку зобов`язання по податковим деклараціям з акцизного податку від 10.01.2022 № на суму 406,00 грн, № на суму 601,00 грн та від 15.03.2022 року № на суму 366,00 грн.

В результаті самостійного нарахування виникла також заборгованість з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування по податковій декларації з акцизного податку № від 27.01.2022 року на суму 15,40 грн.

Також відносно ФОП ОСОБА_1 проведено фактичну перевірку та складено акт від 29.10.2021 №23552/15/03/РРО/, на підставі якого винесено ППР від 03.12.2021 №00/29484/07-06 на суму 21 818,00 грн, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість із штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

У зв`язку з виникненням податкового боргу боржнику рекомендованим листом направлено поштою податкову вимогу форми «Ф» від 22.11.2021 №0-1503. Проте податкова заборгованість не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.49).

Ухвалою суду від 15.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.56). Ухвала суду отримана відповідачем засобами електронного зв`язку 16.03.2023 року, засобами поштового зв`язку 27.04.2023 року.

Відповідач до суду відзив на позов не надав, жодних заяв, клопотань по справі в автоматизованій системі діловодства станом на 19.05.2023 не зареєстровано.

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків з 07.04.1998 року, адресою реєстрації якої є АДРЕСА_1 .

Контролюючим органом проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складений акт фактичної перевірки за реєстраційним номером №23552/15/03/РРО/ НОМЕР_1 від 29.10.2021 року (а.с.35-36).

На підставі акту перевірки №23552/15/03/РРО/ від 29.10.2021 року контролюючим органом прийняте ППР про застосування штрафних санкцій від 03.12.2021 №00/29484/07-06 на суму 21818 грн за порушення п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та п.7 ст.17, ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с.43).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

ППР від 03.12.2021 №00/29484/07-06 вручено особисто ФОП ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис (а.с.44), тобто вважається належним чином врученим відповідачці, доказів його оскарження відповідачем не надано.

Крім того, відповідачка самостійно визначила свої грошові зобов`язання, подавши до контролюючого органу наступні податкові декларації:

- від 10.01.2022 № з акцизного податку, якою визначено заборгованість з акцизного податку на суму 621,00 грн (а.с.29-35),

- від 27.01.2022 № з акцизного податку, якою визначено заборгованість з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 15,53 грн (а.с.33-34);

- від 10.02.2022 № з акцизного податку, якою визначено заборгованість з акцизного податку на суму 601,00 грн (а.с.25-28);

- від 11.02.2022 № з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), якою визначено заборгованість з земельного податку з фізичних осіб на загальну суму 1967,64 грн (а.с.18-20);

- від 15.03.2022 № з акцизного податку, якою визначено заборгованість з акцизного податку на суму 366,00 грн (а.с.21-24).

Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Також після самостійного визначення відповідачкою за податковою декларацією від 11.02.2022 № грошових зобов`язань з земельного податку з фізичних осіб за земельною діяльною кадастровий номер 40050065 контролюючим органом 21.09.2022 року прийнято ППР з земельного податку №1-1503 на суму 165,24, №1-1503 на суму 81,83 грн, які особисто вручені платнику податків ФОП ОСОБА_1 про що свідчить її підпис та дата отримання на копії ППР (а.с.17).

Таким чином ППР з земельного податку від 21.09.2022 №1-1503 згідно з п.42.2 ст.42 ПК України також вважається належним чином врученим відповідачці, доказів його оскарження відповідачем не надано.

Грошові зобов`язання відповідачкою не сплачені.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

У зв`язку з чим, податковим органом направлено на адресу платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу форми «Ф» від 22.11.2021 №0-1503, яку було відправлено за податковою адресою відповідачки та отримано нею 30.11.2021 року (а.с.16), заборгованість не сплачена.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту «е» пункту 176.1 статті 176 ПК платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати узгодженого грошового зобов`язання. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

Згідно з ІКП ФОП ОСОБА_1 частково сплачувалась податкова заборгованість з земельного податку та містилась переплата з військового збору, тому станом на 31.12.2022 року заборгованість відповідачки перед бюджетом становить: з земельного податку з фізичних осіб 1311,73 грн (а.с.10), з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тих, що оподатковуються згідно з пп.213.1.14 п.213.1 ст.213 ПК України) - 1373,00 грн (а.с.12), з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 15,40 грн (а.с.14), з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг 21818,00 грн (а.с.13).

Доказів, які б свідчили про повне погашення заборгованості відповідачкою до суду не надано.

Статтею 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 139, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави податковий борг:

з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 1311,73 грн,

з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тих, що оподатковуються згідно з пп.213.1.14 п.213.1 ст.213 ПК України) у розмірі 1373,00 грн,

з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 15,40 грн,

з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 21818,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва