Справа № 580/2889/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року справа № 580/2889/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Клімченка М.Г. від імені ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

18.04.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Клімченка М.Г. ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення відповідача про відмову у поновленні пенсії, викладеного у листі від 16.11.2022 вих.№2300-0307-8/59515;

зобов`язання відповідача відновити нарахування і виплату пенсії за вислугу років з 20.10.2022;

стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь судові витрати на правничу допомогу та витрати на сплату судового збору.

Обґрунтовуючи зазначив, що позивач взятий на облік внутрішньо переміщеної особи та 20.10.2022 звернувся до відповідача заявою щодо призначення (поновлення) пенсії. Відповідач листом від 16.11.2022 відмовив у поновленні виплати та зазначив про необхідність надати документи, що містять інформацію про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання та про те, що в органів Пенсійного фонду України у період дії правового режиму воєнного стану відсутні повноваження отримати необхідні для поновлення виплати пенсії документи. Вважає, що відповідач порушуючи закон відмовив у поновленні виплати призначеної пенсії.

Ухвалою суду від 20.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд правилами спрощеного письмового провадження відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Вказану ухвалу відповідач отримав 20.04.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет.

08.05.2023 відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що 20.10.2022 засобами поштового зв`язку до нього надійшла заява позивача у довільній формі. За результатами її розгляду відповідач листом від 16.11.2022 за № 2300-0307-8/59515 роз`яснив позивачу порядок поновлення виплати пенсії за новим місцем проживанням. Стверджує, що зазначений лист носить роз`яснювальний характер і не є рішенням про відмову у поновленні виплати пенсії, оскільки позивач із заявою відповідно до Порядку № 3-1 не звертався. Отже, позовні вимоги є передчасними і не підлягають задоволенню. Позивач, як отримувач пенсії за нормами Закону України №2262, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в АР Крим та з 15.07.2019 проживає в м.Золотоноша Черкаської області. На територіях, які тимчасово не контролюються українською владою,органи державної влади, у т.ч. Пенсійного фонду України не функціонують та не здійснюють свою діяльність. Виплата пенсії позивачу з липня 2019 року на території, яка контролюється українською владою, не здійснювалася. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації з 24.02.2022 АТ «Укрпошта» тимчасово припинило приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень з призначенням до Російської Федерації. Тому відповідач не може з об`єктивних причин надіслати до компетентного органу відповідний запит та отримати підтвердження припинення виплати пенсії позивачу органами пенсійного фонду Російської Федерації. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу зазначив, що заявлений позов є справою незначної складності. Тому його розгляд здійснюється в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Враховуючи складність зазначеного спору та об`єм проведеної роботи адвокатом, очевидно не спостерігається співмірність зазначених сум, що указані в договорі про надання юридичних послуг. З наданих документів неможливо встановити, яку саме кількість часу адвокат витратив на виконання відповідних робіт (надання послуг). Вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

16.05.2023 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги. Стверджує, що заяву про поновлення виплати пенсії подав наручно, а не поштовим відправленням, як зазначив у відзиві відповідач. Водночас заява про поновлення пенсії направлялась, у т.ч. через застосунок «Дія», що підтверджується доданим до позовної заяви документами. Рішення про відмову прийнято не було. Вимоги про надання додаткових документів відповідно до п.6 Порядку № 3-1 відповідач не надавав. Твердження відповідача про відсутність повноважень отримати необхідні документи для поновлення виплати пенсії документи порушують право позивача на пенсійне забезпечення.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Позивачу з 16.11.2005 призначена пенсія за вислугу років, що підтверджується довідкою від 7.12.2005 № Та-127520.

Згідно з довідкою Військового комісаріата Автономної Республіки Крим від 07.12.2005 № Та-127520 позивач є пенсіонером Міністерства оборони України. Пенсія призначена за вислугу років у розмірі 1072грн з 16.11.2005.

Довідкою від 15.07.2019 № 7127- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджується зареєстроване місце проживання позивача: АДРЕСА_3 . Фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_2 .

17.10.2022 позивач звертався заявою про призначення пенсії через застосунок «Дія», що підтверджується доданим до позовної заяви роздруківками. Заява відхилена з підстави, що Заявник вже є пенсіонером в ПВП ДКГ.

20.10.2022 позивач звернувся заявою до відповідача, в якій серед іншого зазначив, що з 15.07.2019 проживає на підконтрольній території і не отримує призначену в АР Крим пенсію. Забрати особову справу можливості немає. Тому просив виплатити призначену йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсію.

Листом від 16.11.2022 № 2300-0307-8/59515 відповідач повідомив, що для поновлення виплати пенсії за новим місцем проживання необхідні документи, зокрема, які містять інформацію про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання. Враховуючи, що попереднім місцем проживання позивача є АР Крим, яка на цей час належить до тимчасово окупованої території, в органів Пенсійного фонду України в період дії правового режиму воєнного стану відсутні повноваження отримати необхідні для поновлення виплати пенсії документи.

11.12.2022 позивач звертався заявою до Пенсійного фонду України, в якій просив призначити (відновити) йому виплату пенсії. Додатково зазначив, що за попереднім місцем проживання в АР Крим виплата пенсії йому не проводиться.

Листом від 09.01.2023 № 632-36360/Л-03/8-2800/23 Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг повідомив, що виплата позивачу пенсії з квітня 2014 року на території, яка контролюється українською владою не здійснювалася. Для поновлення виплати пенсії за новим місцем проживання необхідні документи, зокрема, які містять інформацію про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання. Оскільки попередні місцем проживання позивача є смт.Кіровське АР Крим, яке на даний час належить до тимчасово окупованої території, в органів Пенсійного фонду України в період дії правового режиму воєнного стану відсутні повноваження отримати необхідні для поновлення виплати пенсії документи.

Не погоджуючись зі вказаним вище позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України та деяких інших осіб регулює Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - ЗУ №2262-ХІІ).

Відповідно до ст.1 ЗУ №2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Щодо встановлених обставин розгляду заяви позивача про поновлення виплати пенсії суд урахував, що Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Згідно з п. 3 Розділу І Порядку №3-1 заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії (додаток 1 до цього Порядку)), припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (заява про виплату пенсії (додаток 2 до цього Порядку)), заява про працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби) (додаток 3 до цього Порядку), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку), заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 5 до цього Порядку), заява про виплату допомоги на поховання (додаток 6 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Відповідно до п.4 Розділу І Порядку №3-1 заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби), виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплату одноразової грошової допомоги може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

У разі подання заяви засобами Порталу Дія та за умови реалізації технічної можливості щодо її формування та подання, формування заяви здійснюється засобами Порталу Дія відповідно до відомостей, зазначених у додатках до цього Порядку. Відомості, необхідні для формування заяви, можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами та публічними електронними реєстрами органів державної влади.

Згідно з п.9 Розділу І Порядку №3-1 внутрішньо переміщені особи подають заяви з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Відповідно до абз.4 п.11 Розділу І Порядку №3-1 днем звернення за перерахунком, поновленням пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням) (початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняттям (звільненням) на (зі) службу (служби), за виплатою недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплатою одноразової грошової допомоги, виплатою допомоги на поховання вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів)).

Отже, заява про поновлення виплати пенсії може подаватись заявником у письмовій формі або через веб портал зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Згідно з п.1 Розділу ІІ Порядку №3-1 під час подання особою заяв, передбачених пунктами 2, 3 розділу І цього Порядку, пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини.

У заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Позивач звертався до відповідача відповідною заявою у письмовій формі.

Згідно з п.2 Розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи:

1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку);

2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;

3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);

4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку);

5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») (для призначення пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону);

7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу;

8) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Тобто, Порядок №3-1 визначає перелік документів, які особа має додати до заяви про призначення пенсії за вислугу років, до якого включено заяву в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта та документ, одержаний на запит органу, що призначає пенсію,про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії. Водночас відсутні вимоги щодо переліку документів, які необхідно подати пенсійному органу при зверненні особи заявою про поновлення виплати призначеної пенсії, у т.ч. інформацію про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання, на яку посилався відповідач у вказаному вище листі.

Згідно з п.5. Розділу ІІ Порядку №3-1 переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.

При переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати пенсії особа може додатково подати документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку, підвищення та інші доплати).

Громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.

Отже, поновлення виплати пенсії здійснюється органами пенсійного фонду за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п.п.1, 2. Розділу ІІІ Порядку №3-1 уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії. Уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно з п.1. Розділу IV Порядку №3-1 заяви, які подаються відповідно до цього Порядку, реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсій згідно із Законом органу, що призначає пенсію. Заяви (крім заяви про призначення пенсії) приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п.2. Розділу IV Порядку №3-1 при прийманні документів працівник органу, що призначає пенсію:

1) ідентифікує заявника (його представника);

2) повідомляє інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії;

3) реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Фіксує й засвідчує виявлені розбіжності;

4) з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

5) повідомляє заявника або посадову особу уповноваженого органу (структурного підрозділу) про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

6) сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

7) надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем, баз даних згідно з пунктом 15 розділу II цього Порядку;

8) видає заявнику або посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу) розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 9 до цього Порядку) та/або надсилає уповноваженому органу (структурному підрозділу) повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково, та строк їх подання. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Згідно з п.6. Розділу IV Порядку №3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Отже, за результатом розгляду заяви та поданих документів відповідач зобов`язаний прийняти рішення, про яке повідомити особу. Докази прийняття відповідачем рішення за результатами розгляду заяви позивача відсутні.

Пунктом 8.Розділу IV Порядку №3-1 встановлено, що при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви про переведення виплати пенсії за новим місцем фактичного проживання надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем фактичного проживання.

Отже, у разі зміни пенсіонером місця проживання та звернення із заявою про переведення виплати пенсії за новим місцем фактичного проживання, на відповідача законодавством покладено обов`язок щодо подачі запиту про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання пенсіонера. Обов`язку щодо подачі пенсіонером інформації про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання вказана норма також не містить. Тому вимога відповідача надати таку інформацію не обґрунтована та суперечить зазначеним вище вимогам законодавства.

Звернення позивача за поновленням виплати пенсії відбулося у період запровадженого в Україні воєнного стану - 20.10.2022. Крім того, позивач проживав та отримував пенсію на території, яка на даний час належить до тимчасово окупованої. Щодо таких обставин суд урахував.

Відповідно до ст.1 Закону України від 15.04.2014 №1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - ЗУ №1207-VІІ) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Згідно з абз. 3 ст.2 ЗУ №1207-VІІ Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ №1207-VІІ за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Згідно з ч.4 ст.9 ЗУ №1207-VІІ встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ №1207-VІІ громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч.2 ст.18 ЗУ №1207-VІІ гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №595 (далі - Постанова №595) визначено, що перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, визначаються Кабінетом Міністрів України за поданням Служби Безпеки України.

Згідно п.3 Постанови №595 Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити: до 01 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Вказаний підзаконний акт не встановлює прямої заборони приймати документи, які ними видані до окупації відповідної території України.

Для вирішення спору суд врахував висновки із застосування норм правау постановах Верховного Суду (далі - Суд) від 21.11.2019 у справі №420/2319/16-а, від 21.02.2020 у справі №701/1196/16-а, від 18.03.2020 у справі №243/6299/17. Суд звертає увагу, що 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Тому Суд дійшов висновку застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки звернення відповідачем із запитом щодо витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання позивача, що знаходиться на окупованій території, як доказів, оскільки не подання відповідачем такого запиту призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення. Тому суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у поновленні виплати призначеної песії відповідач порушив вказані вище норми законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Не врахувавши вказані вище обставини та норми законодавства, не прийнявши рішення за результатом розгляду заяви позивача, відмовляючи листом від 16.11.2022 вих.№2300-0307-8/59515, що не є актом розпорядчого характеру, та фактично є бездіяльністю щодо поновлення виплати пенсії, відповідач допустив порушення права позивача на пенсійне забезпечення. Водночас сам по собі лист не є актом владно-управлінського характеру, не містить приписів та, як наслідок, безпосередньо заявленого права позивача не порушує. Винесення відповідачем рішення від 16.11.2022 вих.№2300-0307-8/59515, яке позивачка оспорює, не встановлено. Вказані реквізити належать листу. Отже, позовна вимога визнати протиправним і скасувати рішення, викладене у листі від 16.11.2022 вих.№2300-0307-8/59515 про відмову у поновлені виплати пенсії, не обґрунтована та задоволенню не підлягає. Натомість відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Оскільки відповідач не розглянув заяву про поновлення виплати пенсії, не з`ясував чи подано повний пакет документів, не звернувся із запитом про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання позивача, не прийняв рішення - акту владно-розпорядчого характеру, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача відновити позивачу нарахування і виплату пенсії за вислугу років з 20.10.2022, не обґрунтована, заявлена на майбутнє та задоволенню не підлягає. Для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду вказаної заяви та зобов`язати його повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, заяву про поновлення виплати пенсії за вислугу років позивачу та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням викладених судом мотивів у цій справі.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Щодо розподілу судових витрат суд урахував.

Згідно з вимогами ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 09.04.2023 в сумі 1073,60 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову - половина суми.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд урахував.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 04.04.2023 № 02/23 між адвокатом Клімченко М.Г. та позивачем, як клієнтом, йому надавалась правова допомога.

Предметом вказаного договору зазначено аналіз наданих клієнтом документів, представництво, захист прав і законних інтересів клієнта в будь-яких судових установах України, всіх інстанцій і юрисдикцій, органах МВС, СБУ, прокуратури України, Державної виконавчої служби України, приватних виконавців, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування. (підп.1.1 п.1 Договору).

Відповідно до п.4 Договору гонорар адвоката складає:

за підготовку позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, заперечень - 4000,00грн без ПДВ;

за підготовку апеляційної/касаційної скарги відзиву, відповіді на відзив, заперечень до суду апеляційної/касаційної інстанції - 6000,00грн без ПДВ;

за підготовку інших процесуальних документів у справі 2000,00грн без ПДВ;

за представництво в судовому засіданні - 4000,00грн.

Гонорар підлягає оплаті протягом 30 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили. А в разі розгляду справи Верховним Судом - прийняття судового рішення за результатом розгляду касаційної скарги.

Згідно з актом від 10.04.2023 № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 04.04.2023 № 02/23 відповідно до умов вказаного договору адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу, а саме підготовку позовної заяви щодо відновлення нарахування і виплати пенсії за вислугу років. Вартість такої правової допомоги відповідно до п.4.1. складає 4000,00грн. На момент підписання цього акту надана правова допомога є неоплаченою. Претензії щодо якості, об`єму (повноти) наданої правової допомоги у сторін відсутні.

Докази щодо сплати позивачем вказаної в акті суми гонорару адвокату відсутні.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд врахував, що відповідач подав клопотання щодо відсутності підстав для стягнення вказаної позивачем суми витрат на правничу допомогу, оскільки з наданих документів не можливо встановити, яку саме кількість часу адвокат витратив на виконання відповідних робіт (надання послуг). Вказані доводи відповідача спростовуються сукупністю належних, достатніх та допустимих доказів, а саме вказаним вище договором, в якому за домовленістю сторін встановлені фіксовані суми гонорару адвоката та передбачено його сплату протягом 30 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію: "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд врахував, що позовна заява підписана зазначеним вище адвокатом Клімченком М.Г., також ним особисто завірено копії всіх доданих до позовної заяви документів. Справа розглядалася правилами спрощеного письмового провадження. Тобто, ознак складної не мала. Тому дійшов висновку про обгрунтованість вказаної суми витрат на адвоката та наявність підстав для їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову - половини суми.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов адвоката Клімченка М.Г. від імені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.10.2022 про поновлення виплати пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, заяву від 20.10.2022 про поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) виплати пенсії за вислугу років та за результатами прийняти відповідне рішення з урахуванням викладених судом мотивів у цій справі.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в розмірі 536,80грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) та витрати, пов`язані з наданням йому професійної правничої допомоги адвоката, в розмірі 2000,00грн (дві тисячі гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 17.05.2023.