Справа № 679/468/23
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/18/2023
Справа № 679/468/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕАС № 6841644 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 16.04.2023 року інспектором відділу поліцейської діяльності № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції Закліцьким В.П., а провадження у справі закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вищезазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керуючи транспортним засобом 16.04.2023 року о 10 годині 20 хвилин по просп. Незалежності в м. Нетішин, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.30, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху.

Зазначає, що постанова є необґрунтованою, прийнятою всупереч дійсним обставинам справи оскільки паркування транспортного засобу було здійснено без порушень Правил дорожнього руху. Зокрема, поліцейському було надано пенсійне посвідчення власника транспортного засобу видане на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до якого вона є особою з інвалідністю другої групи, а тому автомобіль правомірно було припарковано на місці для паркування індивідуального транспорту осіб з інвалідністю та транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, позивач просить постанову серії ЕАС № 6841644 від 16.04.2023 року скасувати, а провадження у справі закрити. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.04.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

08.05.2023 року до суду надійшов відзив відповідача головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на позовну заяву. У відзиві представник відповідача посилається на те, що оскаржувана постанова винесена суб`єктом владних повноважень інспектором ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції Закліцьким В.П. з дотриманням вимог КУпАП та ЗУ «Про Національну поліцію». ОСОБА_1 16.04.2023 року близько 10 години 20 хвилин, керуючи транспортним засобом Volvo ХС40, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив його зупинку в м.Нетішин по просп.Незалежності, 19, в зоні дії дорожньої розмітки 1.4, чим порушив пункт 8.5.1 Правил дорожнього руху. З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що водієм автомобіля був ОСОБА_1 . Крім того, ні водій, ні власник транспортного засобу ОСОБА_2 , як на те посилається позивач у позовній заяві, не пред`явили працівнику поліції посвідчення яке б підтверджувало статус особи з інвалідністю, що давало б право відступити від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2 і 3.35-3.38, а також знака 3.34 за наявності під ними таблички 7.18 «Крім осіб з інвалідністю». Автомобіль, яким керував позивач не був позначений розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю».

За таких обставин, інспектор відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капрал поліції Закліцький В.П., який виніс оскаржувану постанову, як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, керуючись нормами КУпАП, маючи відповідні повноваження дійшов вірного висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП, а тому така постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, продав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАС № 6841644 від 16.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні алдміністратвиного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 122 КУпАП та накладено адміністартвине стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень. Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 16.04.2023 року о 10:20:54 годині по просп. Незалежності, 19 у м. Нетішин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VolvoСХ40, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.30, чим порушив п.8.5.1 Правил дорожнього руху.

З вказаною постановою позивач не погоджується, посилаючись на те, що транспортний засіб належить його дружині ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю другої групи, а тому транспортний засіб правомірно було припарковано на місці для паркування індивідуального транспорту осіб з інвалідністю та транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю.

Таким чином між сторонами виник спір відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Взявши до уваги пояснення позивача, відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, зорема і долучений до відзиву відеозапис з місця вчинення правопорушення, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 6 статті 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Разом з тим, у постанові серії ЕАС № 6841644 від 16.04.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 не виконанв вимог дорожньої горизонтальної розмітки 1.30, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.5. Правил дорожнього руху дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. У п. 8.5.1 зазначається, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Відповідно до розділу 34 «Дорожня розмітка» розмітка 1.29-1.32 дублює зображення знаків, зокрема горизонтальна розмітка 1.30 - позначає (дублює) на покритті проїзної частини зображення дорожнього знака 1.39.

Відповідно до пункту 1 «Попереджувальні знаки» розділу 33 «Дорожня розмітка» дорожній знак 1.39 позначає аварійно небезпечну ділянку (іншу небезпеку). Ділянку дороги у місці, де геометричні параметри проїзної частини, радіуси вертикальних і горизонтальних кривих тощо не відповідають вимогам будівельних норм. Разом із знаком можуть бути встановлені таблички 7.21.1-7.21.5.

Таким чином судом встановлено, що викладене в постанові серії ЕАС № 6841644 від 16.04.2023 року обвинувачення в порушенні Правил дорожнього руху не відповідає тим обставинам на які вказує як позивач у своїй позовній заяві так і відповідач у відзиві на позовну заяву.

Зокрема, у постанові серії ЕАС № 6841644 від 16.04.2023 року в обвинувачення ОСОБА_1 ставиться порушення вимог горизонтальної розмітки 1.30, в той час як в дійсності між сторони виник спір з приводу притягнення позивача до відповідальності за порушення ним вимог горизонтальної розмітки 1.35 - місце для паркування індивідуального транспорту осіб з інвалідністю та транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю.

Суд не може вийти за межі пред`явлено особі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім цього, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення та правомірності винесеної ним постанови про накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Відповідач на обгрунтування правомірності оскаржуваної постанови не надав жодних доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП. Твердження представника відповідача головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про те, що інспектор поліції розглянув справу відповідно до вимог чинного законодавства та підставно виніс постанову є голослівними та жодним доказом не підтверджено.

За змістом п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на те, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд констатує недоведеність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до положення ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 536,80 гривень.

На підставі викладеного, ст. ст. 2, 9, 20, 72, 73-77, 90 КАС України, ст. 7, 9-11, 33, 122, 222, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС № 6841644 від 16.04.2023 року винесену інспектором відділу поліцейської діяльності №1 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління поліції головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області капралом поліції Закліцьким Владиславом Петровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, .

Суддя Р.М. Стасюк