Справа № 640/13583/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Справа № 640/13583/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційною скаргою Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії Головного управління

Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві,

третя особа на стороні Відповідача,

яка не заявляє самостійні вимоги

на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - Відповідач), третя особа на стороні Відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві в частині незарахування пільгової вислуги років полковнику міліції ОСОБА_1 , який перебував в розпорядженні Головного управління за посадою заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю, звільненого на підставі наказу Головного управління МВС України в місті Киві від 06.11.2015 № 1026 о/с, до його календарної вислуги років вислугу у пільговому обчисленні та до стажу служби в МВС України;

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві в частині незарахування полковнику міліції, ОСОБА_1 , додатково до вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні), час навчання у цивільному вищому навчальному закладі, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме: 2 роки 4 місяці 25 днів;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в м. Києві зарахувати пільгову вислугу років полковнику міліції ОСОБА_1 , який перебував в розпорядженні Головного управління за посадою заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю, звільненого на підставі наказу Головного управління МВС України в місті Киві від 06.11.2015 № 1026 о/с, до його календарної вислуги років вислугу у пільговому обчисленні та до стажу служби в МВС України;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в м. Києві зарахувати полковнику міліції ОСОБА_1 додатково до вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні) час навчання у цивільному вищому навчальному закладі в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України, а саме: 2 роки 4 місяці 25 днів;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в м. Києві оформити всі необхідні документи, передбачені діючим законодавством, для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007, та подати їх до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії за вислугою років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 01.09.1992 по 06.11.2015 він проходив службу в МВС України, на день звільнення його вислуга років в календарному обчисленні в органах внутрішніх справ складає 15 років 09 місяців 01 день, а в пільговому обчисленні - 22 роки 07 місяців 14 днів.

На переконання Позивача, він має право на призначення пенсії за вислугою років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

При цьому, Позивач зазначив, що йому присвоєно перше офіцерське звання «лейтенант» менше, ніж за п`ять років після закінчення вищого навчального закладу, а тому, на його думку, період його навчання до прийняття на службу в 1999 році має бути зараховано до вислуги років в половинному розмірі, а саме: 2 роки 4 місяці 25 днів.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Разом з тим суд дійшов висновку, що період навчання Позивача до прийняття на службу в 1999 році має бути зараховано до вислуги років в половинному розмірі, а його пільговий стаж - зарахований до календарної вислуги років.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, зазначаючи, що суд першої інстанції не з`ясував коло належних відповідачів у цій справі.

При цьому Апелянт вказує, що при ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по місту Києву», яка є окремою юридичною особою, створено сектор із соціально-гуманітарних питань і листом МВС України голів ліквідаційних комісій, зокрема ГУ МВС у м. Києві, було повідомлено про передачу функцій з питань пенсійного та соціального забезпечення колишніх працівників органів внутрішніх справ до новостворених уповноважених підрозділів.

Апелянт зазначає, що на виконання листа МВС України від 25.02.2019 № 2537/05/22-2019 ним було передано архівні облікові справи, документи, матеріали та довідки, що стосуються пенсійного та соціального забезпечення пенсіонерів ОВС.

На переконання Апелянта, саме сектор із соціально-гуманітарних питань при ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по місту Києву» є належним відповідачем у цій справі.

Також Апелянт зазначає, що офіцерське (спеціальне) звання Позивачу було присвоєно після закінчення навчального закладу та після вступу на служби, а не до вступу на службу в ОВС, тому, як вважає Апелянт, відповідний період не підлягає зарахуванню до спірного стажу.

Апелянт вказує, що станом на 06.11.2015 стаж служби Позивача в календарному обчисленні складав 15 років 09 місяців і 01 день, а згідно з п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається якщо при звільненні зі служби у період з 01.10.2015 по 30.09.2016 вони мають вислугу 22 календарних роки 6 місяців і більше.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цієї справи.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 та від 18.04.2023 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

У своєму відзиві Позивач стверджує, що в межах виниклих спірних правовідносин він звертався із заявою від 24.12.2021 щодо зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні відповідного періоду саме до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві і саме цим органом йому було відмовлено в задоволенні його вимог з наведенням аргументів по суті та без зазначення жодної інформації щодо передачі відповідних справи, документів, матеріалів і довідок до сектору із соціально-гуманітарних питань при ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по місту Києву» та/або щодо відсутності в Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві відповідних повноважень.

Тому, Позивач стверджує, що його права та охоронювані законом інтереси порушені саме обраним ним Відповідачем, а не сектором із соціально-гуманітарних питань при ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по місту Києву».

Також Позивач зазначає, що доводи Апелянта про те, що офіцерське (спеціальне) звання Позивачу було присвоєно після закінчення навчального закладу та після вступу на служби, не відповідають дійсності та суперечать матеріалам справи.

При цьому Позивач наголошує, що він здобував освіту з 01.09.1992 по 21.06.1997, 10.06.1996 отримав спеціальне звання «лейтенант», а в 1999 році був прийнятий на службу, як таке й передбачено законодавством.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за результатами навчання в Національному аграрному університеті (Національний університет біоресурсів та природокористування України) з 01.09.1992 по 21.06.1997 здобув базову вищу освіту, за результатами якої отримав диплом освітньо - кваліфікаційного рівня спеціаліст за спеціальністю «землевпорядкування».

Позивачу було присвоєно перше офіцерське звання «лейтенант» менше, ніж за п`ять років після закінчення вищого навчального закладу, а саме, наказом МО України № 407 від 20.08.1997.

Далі, Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на наступних посадах:

- дільничний інспектор міліції в період 08.09.1999 -13.04.2000, наказ ГУМВС України в м. Києві від 08.09.1999 № 321 о/с;

- оперуповноважений в період 13.04.2000- 31.10.2001, наказ ГУМВС України в м. Києві від 13.04.2000 №138 о/с;

- оперуповноважений в період 31.10.2001- 16.04.2003, наказ ГУМВС України в м. Києві від 31.10.2001 №375 о/с;

- старший оперуповноважений в період 16.04.2003 -01.10.2003, наказ ГУМВС України в м. Києві від 16.04.2003 №116 о/с;

- оперуповноважений в особливо важливих справах в період 01.10.2003-24.11.2003, наказ ГУМВС України в м. Києві від 01.10.2003 № 321 о/с;

- оперуповноважений в особливо важких справах в період з 24.11.2003 - 01.03.2004, наказ ГУМВС України в м. Києві від 24.11.2003 № 393 о/с;

- старший оперуповноважений в особливо важливих справах в період 01.03.2004 -08.09.2006, наказ ГУМВС України в м. Києві від 01.03.2004 №66 о/с;

- заступник начальника відділу в період 08.09.2006 -01.11.2007, наказ ГУМВС України в м. Києві від 08.09.2006 №281 о/с;

- заступник начальника відділу в період 01.11.2007 - 01.08.2008, наказ ГУМВС України в м. Києві від 01.11.2007 №768 о/с;

- начальник відділу в період 01.08.2008-26.04.2010, наказ ГУМВС України в м. Києві від 01.08.2008 №737 о/с;

- заступник начальника управління-начальник відділу в період 26.04.2010-18.11.2010, наказ МВС України від 26.04.2010 №719 о/с;

- заступник начальника відділу в період 18.11.2010-09.04.2011, наказ МВС України від 18.11.2010 №719 о/с;

- головний оперуповноважений інспектор в період з 09.04.2011 -15.07.2011, наказ МВС України від 28.04.2011 №532 о/с;

- начальник управління в період 15.07.2011-12.12.2012, наказ МВС України в Сумській області від 27.07.2011 №135 о/с;

- в період 12.12.2012 -24.10.2013 у розпорядженні УМВС України в Сумській області, наказ УМВС України в Сумській області від 27.07.2011 №135 о/с;

- заступник начальника в період 21.03.2014 - 08.10.2014, наказ МВС України від 21.03.2014 №371 о/с;

- у період 08.10.2014 -08.10.2014 у розпорядженні Головного управління МВС України в місті Києві, наказ ГУМВС України в м. Києві від 26.08.2014 №782 о/с;

- заступник начальника управління в період 08.10.2014-26.03.2015, наказ ГУМВС України в м. Києві від 08.10.2014 №993 о/с;

- у період 26.03.2015-06.11.2015 у розпорядженні Головного управління МВС України в місті Києві, наказ ГУМВС України в м. Києві від 26.03.2015 №234 о/с

Наказом ГУМВС України в місті Києві від 06.11.2015 № 1026 о/с Позивач звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України, згідно з підпунктом «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 06.11.2015.

Вислуга років Позивача станом на 06.11.2015 становить: календарна - 15 років 09 місяців 01 днів, у пільговому обчисленні - 22 роки 07 місяців 14 днів.

Позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві з заявою від 24.12.2021, в якій просив:

- зарахувати пільгову вислугу років полковнику міліції ОСОБА_1 , який перебував в розпорядженні Головного управління за посадою заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю, звільненого на підставі наказу Головного управління МВС України в місті Киві від 06.11.2015 №1026 о/с до його календарної вислуги років вислугу у пільговому обчисленні та до стажу служби в Міністерстві Внутрішніх справ України;

- додатково зарахувати полковнику міліції, ОСОБА_1 , до вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні) час навчання у цивільному вищому навчальному закладі, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме: 2 роки, 4 місяці, 25 днів;

- оформити всі необхідні документи, передбачені діючим законодавством для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 та подати їх до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві для призначення ОСОБА_1 , пільгової пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в м. Києві у відповідь на звернення Позивача листом від 11.02.2022 № 1/180-1д повідомила, що зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні часу його перебування в розпорядженні Головного управління МВС України в місті Києві нормативними документами не передбачено, а також, що станом на 06.11. 2015 вислуга років Позивача в ОВС складала в календарному обчисленні - 15 років 09 місяців 01 день.

Крім того у вказаному листі Відповідачем зазначено, що наведені обставини унеможливлюють здійснення перерахунку вислуги років, а також оформлення документів та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для призначення пенсії.

8. Позивач, вважаючи такі дії Відповідача протиправними, а свої - порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі - Порядок № 393).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Постанови Постанова № 393 у редакції, чинній на час проходження військової служби, для призначення пенсій за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту.

Пунктом 2 Постанови № 393 передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби в ОВС для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII.

Водночас, пільгове обчислення періоду проходження служби в ОВС є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.

При цьому, можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Разом з тим, передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 804/2630/18.

Також спеціальною нормою п. 2 Постанови № 393 прямо передбачено, що до вислуги років служби в ОВС, зокрема додатково зараховується час навчання у ВНЗ, після закінчення якого присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що Позивач проходив навчання у ВНЗ в період з 01.09.1992 по 21.06.1997, наказом МО України № 407 від 20.08.1997 йому було присвоєно перше офіцерське звання «лейтенант», а в 1999 році він був прийнятий на служби до ОВС.

Отже, вказаний період навчання Позивача до прийняття на службу підлягає зарахуванню до його вислуги років в половинному розмірі.

12. Доводи Апелянта про те, що офіцерське (спеціальне) звання Позивачу було присвоєно після закінчення навчального закладу та після вступу на служби, а не до вступу на службу в ОВС і що відповідний період не підлягає зарахуванню до спірного стажу, судова колегія відхиляє як такі, що спростовуються матеріалами справи, з огляду на обставини, встановлені судом вище.

13. Далі, перевіряючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів, ураховуючи вищенаведене нормативно-правове регулювання та висновки Верховного Суду, вважає, що Відповідач протиправно відмовив Позивачу у зарахуванні наявної в нього пільгової вислуги років до його календарної вислуги років.

Доводів, які б спростовували такі висновки, Апелянтом не наведено.

14. Водночас доводи Апелянта про те, що станом на 06.11.2015 стаж служби Позивача в календарному обчисленні складав 15 років 09 місяців і 01 день, спростовуються матеріалами справи та свідчать про неправильно застосування ним вищевикладених нормативних приписів.

Констатація Апелянтом у його скарзі того, що згідно з п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається якщо при звільненні зі служби у період з 01.10.2015 по 30.09.2016 вони мають вислугу 22 календарних роки 6 місяців і більше, жодним чином не спростовує наявності у Позивача відповідної вислуги, а навпаки - з огляду на вищевикладене вказує, що ОСОБА_1 відповідає цьому критерію.

15. Доводи Апелянта про те, що належним відповідачем у цій справі є сектор із соціально-гуманітарних питань при ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по місту Києву», колегія суддів відхиляє, оскільки спірні правовідносини виникли між Позивача і саме Ліквідаційною комісією ГУ МВС у м. Києві, а не сектором із соціально-гуманітарних питань при ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по місту Києву» або безпосередньо вказаною державною установою.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги доводи Позивача, викладені в його відзиві на апеляційну скаргу, про те, що Відповідач при наданні Позивачу відповіді за результатами розгляду його заяви не зазначив жодної інформації щодо передачі відповідних справ, документів, матеріалів і довідок до сектору із соціально-гуманітарних питань при ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по місту Києву» та/або щодо відсутності в Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві відповідних повноважень.

Разом з тим судова колегія звертає увагу на те, що відповідними нормативно-правовими актами, які були чинними станом на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено повноважень ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС по місту Києву» та/або її структурних підрозділів щодо здійснення обчислення, перерахунку та/або зарахування/нарахування вислуги років для призначення пенсії особам, які проходили службу в ОВС.

Водночас, лист МВС України від 25.02.2019 № 2537/05/22-2019, на який посилається Апелянт, таким нормативно-правовим актом не є.

Тож, ці та інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо виконання листа МВС України, передачі справ, документів, матеріалів, довідок, колегія суддів відхиляє як безпідставні та необґрунтовані.

У контексті аналізу таких доводів Апелянта колегія суддів також відзначає, що фактично викладена в апеляційній скарзі Ліквідаційної комісії ГУ МВС у м. Києві правова позиція щодо неналежності відповідача, ураховуючи зміст листа-відповіді Ліквідаційної комісії ГУ МВС у м. Києві на заяву ОСОБА_1 від 24.12.2021, призводить до правової невизначеності та затягування процедури відновлення порушеного права Позивача, яке було захищено рішенням суду першої інстанції у цій справі.

16. Аналізуючи всі доводи Апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

17. Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

18. Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

19. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

20. Таким чином, апеляційна скарга Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року - без змін.

21. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 17 травня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев