Справа № 260/5591/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/5591/22 пров. № А/857/2521/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатської області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року (постановлену у м. Ужгороді суддею Скраль Т. В.) про повернення позовної заяви у справі № 260/5591/22 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Закарпатської області (далі також - ГУ ДПС у Закарпатської області, позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з цим позовом, у якому просило стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 26 093,50 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року адміністративний позов ГУ ДПС у Закарпатської області залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року позовну заяву ГУ ДПС у Закарпатської області повернуто позивачу.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржило ГУ ДПС у Закарпатської області, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить таку скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом залишено позовну заяву без руху та надано 5 днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліку позовної заяви. Зазначає, що законодавством передбачено можливість надати строк для усунення недоліків позовної заяви до 10 днів, проте судом надано 5 днів, що є нерозумним і недостанім строком для виконання вимог ухвали. Також зазначає, що ухвала надійшла на до його електронного кабінету 29.12.2022, тобто строк розпочинається з 30.12.2022, що є п`ятницею у скороченим робочим днем, 31.12.2023 і 01.01.2023 є вихідними днями, і тільки 02.01.2023 і 03.01.2023 були повноцінними робочими днями. Також зазначає, що з 29.12.2022 по 09.01.2023 система управління документами ГУ ДПС у Закарпатської області працювала з перебоями , що не давало змоги провести прийом поштової кореспонденції, тому ухвала надійшла і офіційно зареєстрована як вхідна кореспонденція у ГУ ДПС у Закарпатської області тільки 09.01.2023. Звертає увагу, що ГУ ДПС у Закарпатської області не подавалась заява на отримання ухвали в електронному вигляді, тому повинна була надсилатися у паперовому вигляді.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга належить до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки в наданий судом строк і клопотання про продовження цього строку до суду не подано.

Аналізуючи мотиви, з яких виходив суд першої інстанції повертаючи позовну заяву, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Порядок надіслання копій процесуальних документів визначений приписами статті 251 КАС України.

Частиною п`ятою статті 251 КАС України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, законодавством визначено, що відлік процесуального строку пов`язується з днем вручення судового рішення, який встановлюється за правилами частини шостої статті 251 КАС України.

Згідно з частиною одинадцятою статті 251 КАС України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Згідно з підпунктом 15.15 пункту 15 частини 1 зазначеного розділу КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі. Пунктом 16 цього розділу встановлено, що до дня реєстрації суб`єкта владних повноважень в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та отримання ним офіційної електронної адреси надсилання судом суб`єкту владних повноважень текстів повісток, копій судових рішень здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У розумінні Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 червня 2022 року у справі № 761/21436/20 та постанові від 7 липня 2022 року у справі № 120/4298/21-а.

Аналіз викладених вище приписів КАС України, якими встановлено порядок направлення копій судового рішення, свідчить про можливість суду надсилати суб`єкту владних повноважень копій судових рішень на офіційну електронну адресу вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС.

З матеріалів справи видно, що ухвала про залишення позову без руху судом направлена ГУ ДПС у Закарпатської області до електронного кабінету ЄСІТС і отримана 29 грудня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку ухвали в електронний кабінет.

Враховуючи наведене, перебіг строку для виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху розпочався 30.12.2022.

13 січня 2023 року позивачем подано до суду на виконання вимог ухвали суду від 28 грудня 2022 року довідку про борг відповідача та облікові картки, як доказ безперервності податкового боргу з моменту надіслання податкової вимоги від 28 січня 2021 року № 1545-13.

Отже, позивачем з порушенням строку визначеного за ухвалою суду від 28 грудня 2022 року усунуто недоліки. Проте, клопотання про продовження процесуальних строків позивачем до суду не подано.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство повинно здійснюватися відповідно до такої його основної засади, як розумність строків розгляду справи судом.

За статтею 119 цього Кодексу суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Так, адміністративний суд наділений диспозитивним правом встановити строк для усунення недоліків позовної заяви, але зазначене право повинно відбуватись із урахуванням обставин конкретної справи та забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень вже на стадії звернення особи до суду може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд зазначає, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права.

Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення позову при наявності клопотання про усунення недоліків позовної заяви, не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала постановлена передчасно, з порушенням норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

В рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково повернув позовну заяву позивачу, позбавивши його, таким чином, права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатської області задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 260/5591/22 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин