Справа № 520/5079/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 р.Справа № 520/5079/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 19.09.22 по справі № 520/5079/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ"

до Сумської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товарів UA805000/2022/000010/2 від 19.01.2022; UA805000/2022/000011/2 від 19.01.2022; UA805000/2021/000234/2 від 25.11.2021; UA805000/2021/000233/2 від 25.11.2021; UA805000/2021/000250/2 від 07.12.2021; UA805000/2021/000254/2 від 07.12.2021; UA805000/2021/000266/2 від 17.12.2021; UA805000/2021/000289/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000290/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000291/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000292/2 від 29.12.2021; UА805000/2021/000293/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000299/2 від 30.12.2021; UA805000/2021/000300/2 від 30.12.2021; UA805000/2021/000301/2 від 30.12.2021;

- визнати протиправною і скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, видані Сумською митницею: UA805020/2022/000041; UA805020/2022/000043; UA805020/2021/000621; UA805020/2021/000620; UA805020/2021/000653; UA805020/2021/000712; UA805020/2021/000711; UA805020/2021/000721; UA805020/2021/000732; UA805020/2021/000735; UA805020/2021/000736; UA805020/2021/000722; UA805020/2021/000737; UA805020/2021/000740; UA805020/2021/000744.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товарів UA805000/2022/000010/2 від 19.01.2022; UA805000/2022/000011/2 від 19.01.2022; UA805000/2021/000234/2 від 25.11.2021; UA805000/2021/000233/2 від 25.11.2021; UA805000/2021/000250/2 від 07.12.2021; UA805000/2021/000254/2 від 07.12.2021; UA805000/2021/000266/2 від 17.12.2021; UA805000/2021/000289/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000290/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000291/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000292/2 від 29.12.2021; UА805000/2021/000293/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000299/2 від 30.12.2021; UA805000/2021/000300/2 від 30.12.2021; UA805000/2021/000301/2 від 30.12.2021. Визнано протиправними і скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, видані Сумською митницею: UA805020/2022/000041; UA805020/2022/000043; UA805020/2021/000621; UA805020/2021/000620; UA805020/2021/000653; UA805020/2021/000712; UA805020/2021/000711; UA805020/2021/000721; UA805020/2021/000732; UA805020/2021/000735; UA805020/2021/000736; UA805020/2021/000722; UA805020/2021/000737; UA805020/2021/000740; UA805020/2021/000744. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" витраті зі сплати судового збору у розмірі 24810,00 грн.

Сумська митниця, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу, вважає , що скарги вважає зазначене судове рішення незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права при його винесенні, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення полягає у неправильному тлумаченні судом положень закону, а саме, ст. ст. 52-64, 257, 266, 335 Митного кодексу України , а порушення норм процесуального права полягає у ненаданні судом першої інстанції належної правової оцінки доказам по справі, обставинам та матеріалам справи, що мають значення для правильного вирішення справи, та вказує на порушення під час ухвалення судом рішення норм процесуального права, а саме ст. ст. 2, 9, 90, ч.3 ст.242, ч.4 ст.246 КАСУ, неврахування в порушення частини 5 статті 242 КАСУ висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, якими врегульовано спірні відносини. Вказує , що цілком достатньо для виникнення сумніву посадової особи митного органу у заниженні декларантом митної вартості товару, що кореспондує вимогам ч.3,4 ст. 53, п. 2 ч.2 ст. 55 МКУ, отже, підставою для запиту у декларанта додаткових документів відповідно до частини 3 та 4 статті 53 МКУ стали обґрунтовані підстави митного органу вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів. Коригування митної вартості товарів позивача здійснено Сумською митницею у відповідності статей МКУ та Методичних рекомендацій, а оскаржувані рішення Сумської митниці про коригування митної вартості позивача є законними та обґрунтованими. Враховуючи те, то декларантом не надано вищезгаданих документів для підтвердження числових значень складових митної вартості товару, посадовою особою спеціалізованого підрозділу визначено митну вартість товарів з використанням другорядного методу визначення митної вартості товарів. Також, вважає , що вимога позивача про скасування карток відмови не є належним та правильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваних карток відмови не поновлюватиме митні оформлення за митними деклараціями, в оформленні яких було відмовлено, оскільки вони є актами індивідуальної дії, які вичерпують свою силу одноразовим використанням, так які стосуються лише декларації, в оформленні якої було відмовлено. Вказує, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому обставини для його

скасування відсутні. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладені в апеляційній скарзі , скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2022, постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

ТОВ «Шервул» подало відзив на апеляційну скаргу, заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги через їхню безпідставність та необґрунтованість, просить у задоволенні вимог апеляційної скарги Сумської митниці відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги , просив суд відмовити у її задоволенні , рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне і обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи у їх сукупності , колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що Між ТОВ «Шервул» (Покупець) та SIA «LBTEX» (Латвія) (Продавець) було укладено контракт від 10.05.2021 №SLB2105, відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в інвойсах, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною .

Згідно з п. 1.2. контракту в ціну товару включено вартість тари, пакування і транспортування, згідно умов поставки.

Згідно з п. 2.3. порядок оплати - 100% передплата на рахунок Продавця; за згодою сторін можлива відстрочка платежу на строк 180 днів з моменту отримання товару Покупцем.

Згідно з п. 3.1., 3.2. контракту доставка товару здійснюється автотранспортом. Країна відвантаження товару визначається сторонами.

Також, між ТОВ «Шервул» (Перероблювач) та SIA «LBTEX» (Латвія) (Постачальник-отримувач) укладались договори про переробку давальницької сировини, відповідно до яких Постачальник-отримувач зобов`язується поставляти сировину Переробнику на переробку, а Переробник зобов`язується переробити сировину у готову продукцію. В подальшому частина готової продукції поставлялась SIA «LBTEX» до ТОВ «Шервул» відповідно до контракту від 10.05.2021 №SLB2105, і заявлялась ТОВ «Шервул» до митного оформлення в Сумській митниці.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21 з доповненням, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 29.12.2021 №UF-29-12/11 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 30.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/017982, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі32143.18 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

19.01.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2022/000041 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2022/000010/2 від 19.01.2022, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 66324.71 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 77891,78 грн. мита і 210307.79 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21,з доповненнями від 06.09.2021, 18.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 03.01.2022 №UF-03-01/12 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 04.01.2022 митну декларацію UA805020/2022/000043, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 104909.3 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, специфікацію, інвойс .

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

19.01.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2022/000043 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2022/000011/2 від 19.01.2022, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 216471.52 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості.

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 254224.25 грн. мита і 686405.50 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 17.04.2021 №LS-1704-21, з доповненнями від 01.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 05.11.2021 №WPF-05-11 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 08.11.2021 митну декларацію UA805020/2021/013282, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 50868.29 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс .

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

25.11.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000621 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000233/2 від 25.11.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 104962.37 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 117595.77 грн. мита і 317508.58 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 17.04.2021 №LS-1704-21, з доповненнями від 01.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 11.11.2021 №WPF-11-11 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 12.11.2021 митну декларацію UA805020/2021/013706, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 46571.29 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс .

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів

Позивачем не було надано додаткових документів.

25.11.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000620 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000234/2 від 25.11.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 96095.87 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості.

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 107662.07 грн. мита і 290687.61 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 17.04.2021 №LS-1704-21 з доповненням від 01.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 17.11.2021 №WPF-17-11 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 19.11.2021 митну декларацію UA805020/2021/014381, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 99504.34 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс .

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

07.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000653 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000250/2 від 07.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 205318.70 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості.

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 216654.38 грн. мита і 622062.22 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21 з доповненням від 18.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул».

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 23.11.2021 №UF-23-11 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 26.11.2021 митну декларацію UA805020/2021/014919, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 41584.66 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

10.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000712 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000254/2 від 10.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 85806.40 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 96253.74 грн. мита і 259885.11 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21 з доповненнями від 18.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 02.12.2021 №UF-02-12 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 03.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/015570, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 48582.98 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

17.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000711 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000266/2 від 17.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 94056.59 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 105508.44 грн. мита і 284872.77 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21 з доповненнями від 18.11.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 04.12.2021 №UF-04-12-1 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 06.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/015770, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 94527.55 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

29.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000721 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000289/2 від 29.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 183060.67 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 192702.60 грн. мита і 520297.03 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21, з доповненнями від 18.10.2021 який був виконаний ТОВ «Шервул».

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 04.12.2021 №UF-04-12 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 06.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/015771, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 12566.09 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

29.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000732 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000290/2 від 29.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 25929.05 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 29086.03 грн. мита і 78532.29 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21 з доповненням від 18.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 09.12.2021 №UF-09-12 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 11.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/016302, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 10208.39 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

29.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000735 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000291/2 від 29.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 21064.13 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 23628.78 грн. мита і 63797.70 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21 з доповненням від 18.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 09.12.2021 №UF-09-12-1 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 11.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/016303, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 44206.20 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

Позивачем не було надано додаткових документів.

29.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000736 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000292/2 від 29.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 91215.72 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 102321.68 грн. мита і 276268.52 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21, з доповненням від 18.10.2021 який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 11.12.2021 №UF-11-12 .

13.12.2021 з метою митного оформлення позивач подав до Сумської митниці митну декларацію. Разом з митною декларацією було подано контракт, договір про переробку давальницької сировини, інвойс. Митну вартість було заявлено за першим методом (за ціною договору) в розмірі долари США за першу позицію митної декларації.

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 13.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/016461, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 63857.30 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

29.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000722 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000293/2 від 29.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 131764.08 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 147806.98 грн. мита і 399078.85 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21 з доповненнями від 18.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул».

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 16.12.2021 №UF-16-12 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 17.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/016887, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 79752.42 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

30.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000737 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000299/2 від 30.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 147069.06 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 146522.48 грн. мита і 395610.69 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21 з доповненням від 18.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 17.12.2021 №UF-17-12 .

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 21.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/017075, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 33850.48 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

30.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000740 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000300/2 від 30.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 65048.52 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 67906.15 грн. мита і 183346.61 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Між ТОВ «Шервул» та SIA «LBTEX» укладено договір про переробку давальницької сировини від 26.05.2021 №LSHD-2605-21 з доповненням від 18.10.2021, який був виконаний ТОВ «Шервул» .

Після виконання договору про переробку давальницької сировини частину готової продукції в межах контракту від 10.05.2021 №SLB2105 SIA «LBTEX» продало ТОВ «Шервул» відповідно до інвойсу від 22.12.2021 №UF-22-12/10 (.

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 24.12.2021 митну декларацію UA805020/2021/017528, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 81244.01 долари США за першу позицію митної декларації .

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт, договір про переробку давальницької сировини, доповнення, специфікацію, інвойс.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів .

Позивачем не було надано додаткових документів.

30.12.2022 року ТОВ «ШЕРВУЛ» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000744 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA805000/2021/000301/2 від 30.12.2021, згідно якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 146344.89 доларів США за першу позицію митної декларації. Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості .

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості суми митних платежів до сплати збільшились на 141699.62 грн. мита і 382588.97 грн. ПДВ. Сплата донарахованих митних платежів була забезпечена шляхом надання гарантій відповідно до ст. 55 МК України.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезених позивачем товарів за резервним методом визначення митної вартості згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості, тому, суд дійшов до висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA805000/2022/000010/2 від 19.01.2022; UA805000/2022/000011/2 від 19.01.2022; UA805000/2021/000234/2 від 25.11.2021; UA805000/2021/000233/2 від 25.11.2021; UA805000/2021/000250/2 від 07.12.2021; UA805000/2021/000254/2 від 07.12.2021; UA805000/2021/000266/2 від 17.12.2021; UA805000/2021/000289/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000290/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000291/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000292/2 від 29.12.2021; UА805000/2021/000293/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000299/2 від 30.12.2021; UA805000/2021/000300/2 від 30.12.2021; UA805000/2021/000301/2 від 30.12.2021 відповідачем прийняті необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягають скасуванню. Картки відмови в прийнятті митних декларацій не мають самостійних юридичних підстав прийняття, і прийняті виключно у зв`язку з прийняттям відповідачем рішень про коригування митної вартості, тому позовні вимоги про скасування карток відмови є похідними від позовних вимог про скасування рішень про коригування митної вартості і є способом захисту одного і того ж порушеного права - права позивача на розмитнення товару з визначенням митної вартості товару за першим методом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову , виходячи з наступного.

Відносини, з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

В свою чергу, відповідно до положень ст. 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною першою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

Згідно із вимогами ч.ч. 4,5 ст. 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 5 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу вказаних положень Кодексу вбачається, що законодавцем передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, згідно із ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 4-6 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Окрім того, відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 МК України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.02.2019 року по справі №810/5436/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем за результатами розгляду митних декларацій та документів, які подані позивачем, прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA805000/2022/000010/2 від 19.01.2022; UA805000/2022/000011/2 від 19.01.2022; UA805000/2021/000234/2 від 25.11.2021; UA805000/2021/000233/2 від 25.11.2021; UA805000/2021/000250/2 від 07.12.2021; UA805000/2021/000254/2 від 07.12.2021; UA805000/2021/000266/2 від 17.12.2021; UA805000/2021/000289/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000290/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000291/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000292/2 від 29.12.2021; UА805000/2021/000293/2 від 29.12.2021; UA805000/2021/000299/2 від 30.12.2021; UA805000/2021/000300/2 від 30.12.2021; UA805000/2021/000301/2 від 30.12.2021.

У графі 33 зазначених рішень в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено: використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з тим, що у митного органу наявна інформація щодо вартості подібного товару, яка значно вища ніж та, яка заявлена декларантом в тому числі і та, яка заявлялась декларантом ТОВ "ШЕРВУЛ" за зовнішньоекономічним договором від 10.05.2021 № SLB2105 самостійно.

Розрахунок митної вартості складає за вказаними рішеннями: товар №1)-4,23 дол. США/кг. Наявна у митного органу інформація для товару №1: МД UA206050/2021/3039 від 11.08.2021 (митна вартість товару визначена декларантом ТОВ "Шервул» самостійно за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості товарів) : МД UA805020/2021/11081 від 18.10.2021 (митна вартість товару визначена декларантом ТОВ "Шервул» самостійно за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості товарів); зовнішньоекономічний договір від 10.05.2021 № SLB2105.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи , колегія суддів зазначає , що надані позивачем документи містять всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Спірні рішення про коригування митної вартості не містять обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на такі коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митних декларацій, які були взяті за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначив митна вартість якого товару (назва, характеристики, код УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, та інші комерційні умови поставки.

Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Отже, твердження митного органу про відсутність інформації щодо числового значення складових митної вартості товарів (інформації щодо додаткових витрат) є необґрунтованими.

Посилання контролюючого органу в оскаржуваних рішеннях про відсутність достатньої інформації щодо характеристик товару, необхідної для його ідентифікації та класифікації, що впливає на вартість товару, є необґрунтовані виходячи з наступного.

Так, в оскаржуваних рішеннях відповідачем не вказано відомостей про те, яких саме характеристик товару не вистачає відповідачу для його ідентифікації та класифікації.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затверджено Наказ Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 631 (далі по тексту - Порядок №631).

Розділ IV Порядку №631 містить перелік митних формальностей, які виконуються за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Згідно вказаного розділу, митні формальності згруповано в етапи, згідно черговості виконання: реєстрація митної декларації; перевірка митної декларації; прийняття митної декларації для оформлення або відмова у прийнятті митної декларації для оформлення; оформлення митної декларації; призупинення митного оформлення; передавання митної декларації до спеціалізованого підрозділу; проведення митного огляду; завершення митних формальностей за митною декларацією.

Така митна формальність, як перевірка митної декларації, включає в себе перевірку правильності заповнення МД відповідно до вимог, встановлених законодавством з питань державної митної справи (п. 4.2. розділу IV Порядку №631).

За наслідком перевірки митної декларації митний орган приймає рішення про прийняття митної декларації для оформлення або відмови у прийнятті митної декларації для оформлення. В разі прийняття митної декларації для оформлення виконуються наступні митні формальності.

У всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку (п. 8.1. Порядку №631).

З наведеного вбачається, що якщо митний орган вважає, що декларантом не заявлено достатньої інформації щодо характеристик товару, необхідної для його ідентифікації та класифікації, то він має відмовити в прийнятті митної декларації для оформлення з оформленням картки відмови за формою, наведеною в Порядку №631.

Всупереч наведеному, відповідач продовжив митне оформлення, виконуючі наступні митні формальності (передавання митної декларації до спеціалізованого підрозділу; проведення митного огляду тощо).

Таким чином, дії відповідача свідчать про те, що ним при розгляді поданих до митного оформлення митних декларацій було визнано правильність заповнення МД відповідно до вимог, встановлених законодавством з питань державної митної справи, в тому числі щодо зазначення в декларації характеристик товару, необхідних для його ідентифікації та класифікації.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Заявлена позивачем митна вартість підтверджена як обов`язковими документами, передбаченими ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, так і додатковими документами з переліку, вказаного в ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Колегія суддів зазначає , що вказані документи містять повні і достовірні відомості про митну вартість товару і не містять жодних розбіжностей, тому виключають будь-які які сумніви у заявленій митній вартості.

Верховним судом в постанові від 19.06.2018 по справі №818/1220/17 зазначено, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Зазначено, що сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Вказано, що митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

В даній справі в оскаржуваних рішеннях сумніви відповідача не є обґрунтованими, оскільки конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, і причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено.

Тобто , відповідачем не доведено обґрунтованість свого сумніву, що є обов`язковим при прийнятті рішень.

Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 року по справі №809/1838/15 зазначив, що приписи закону зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Зазначено, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Верховний Суд в постанові від 12.04.2018 року по справі 820/2014/17, в якій розглядались схожі правовідносини, зазначив, що обставини даної справи свідчать про відсутність практичної реалізації вказаних принципів в діяльності відповідача. Зокрема, на це вказує формальне виконання процедури консультацій, надлишкове узагальнення причини невизнання задекларованої позивачем митної вартості.

Зазначення у запиті про надання додаткових документів всіх документів, передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, було обмежено право позивача отримати вичерпну інформацію щодо додаткових документів, надання яких забезпечить митне оформлення товару за визначеною у декларації вартістю.

За таких обставин, формальний підхід відповідача до процедури консультації, який виявився у неконкретизації запитів про надання додаткових документів, позбавив позивача можливості їх виконати та підтвердити заявлену митну вартість.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, митним органом при визначенні митної вартості застосовувався 6 (резервний) метод визначення митної вартості.

Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до положень пунктів 2,4 частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Таким чином, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

При цьому, оскаржувані рішення не містять пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідач в оскаржуваних рішеннях вказує про відсутність інформації щодо ідентичних і аналогічних товарів, у зв`язку з чим не обирається другий або третій метод визначення митної вартості (за ціною договору щодо ідентичних або аналогічних товарів).

Проте, наявність фактів митних оформлень за ідентичними або подібними товарами вказана в оскаржуваних рішеннях, як підстава для сумнівів у заявленій митній вартості і витребування додаткових документів.

Обґрунтовуючи сумніви у заявленій митній вартості наявністю інформації в ЦБД ЄАІС про вищу митну вартість ідентичних та подібних товарів, митний орган протирічить висновкам власних же рішень про коригування митної вартості, оскільки в їх мотивувальній частині вказано, що застосувати 2 і 3 методи (методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних або аналогічних товарів) немає можливості, оскільки у митного органу відсутні у розпорядженні інформація щодо ідентичних або подібних товарів.

Тобто, митний орган обґрунтовує невизнання митної вартості і витребування додаткових документів тим, що у нього наявна інформація про вищу митну вартість ідентичних та подібних товарів.

Проте, в оскаржуваних рішеннях застосовано не 2 або 3 метод визначення митної вартості, а 6 (резервний), обґрунтовуючи це тим, що інформація щодо угод на ідентичні або подібні товари відсутня в розпорядженні митного органу.

Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15, наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

Також, відповідно до п. 2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару, відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.01.2020 у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 у справі № 804/7761/16.

Надаючи правову оцінку рішенням про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, слід врахувати, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Відтак, враховуючи вищевикладене, відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.

Отже, всупереч вимогам ч. 3 ст. 57 МК України митний орган в оскаржуваних рішеннях передчасно дійшов висновку про можливість застосування 6 (резервного) методу визначення митної вартості.

В зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про неможливість визначити митну вартість товару за основним методом.

В силу ч.4 ст.54 МК України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретно документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічну позицію викладено в Постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №826/21860/15.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21 195 (далі - Правила № 598), у графі 33 Рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу, результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів).

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, відповідачем жодним чином не вказано, які саме з наданих позивачем документів містять неповні відомості та/або розбіжності.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі № 509/4156/15-а (адміністративне провадження № К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого рішення.

Верховний Суд постанові від 30.10.2018 по справі № 826/25605/15 зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

У зв`язку із чим, необґрунтованими є доводи митниці про те, що відомості про митну вартість товарів були неповними, не конкретизовані, не зазначено, які витрати як складові митної вартості товарів не підтверджені або не включені.

Таким чином, не подання або подання декларантом додатково запитаних документів не в повному обсязі, не створює для нього негативних наслідків, оскільки, у даному випадку, були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.

Щодо аналізу цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 року у справі № 260/718/19 вказав, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Верховний Суд зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.

При цьому, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається лише при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Із системного аналізу наведених норм права випливає висновок про те, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом - за ціною угоди щодо ідентичних товарів.

Проте, спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2018р. по справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Дослідивши долучені сторонами документи суд зазначає, що жодних розбіжностей, які б мали вплив на правильність визначення митної вартості товару не вбачається.

Суду не надано жодних конкретних причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено, митним органом не наведено, а викладені у спірних рішеннях формулювання не містять зв`язку з фактичними обставинами справи.

Більш того, відповідачем у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі не надано їм належного пояснення у розрізі встановлення розбіжностей та застосування резервного методу.

Колегія суддів зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом, визначеним в декларації митної вартості, оскільки надані для митного оформлення документи підтверджують вартість товару.

При цьому, відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема, не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також, не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових та в результаті чого, при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості відповідачем порушено порядок (механізм) застосування методу визначення митної вартості.

Суд зазначає, що обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом підтверджено також і у висновках Верховного Суду, викладених постанові від 06.03.2019 по справі № 809/278/17.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.

З огляду на зазначене, підстави застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості не є доведеними, а розрахована митна вартість - не є обґрунтованою.

Спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 р. по справі № 805/2713/16-а.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти заявленого позову, не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у деклараціях митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятих рішень про коригування митної вартості товарів, що є предметом оскарження позивачем.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності відмови митного органу у визнанні задекларованої позивачем за основним методом митної вартості товару та визначенні митної вартості за резервним методом, та як наслідок обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо скасування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій , митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення .

Крім того, колегія суддів зазначає , що позовна вимога про скасування картки відмови є похідною від позовної вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості і є способом захисту одного і того ж порушеного права - права позивача на розмитнення товару з визначенням митної вартості товару за першим методом. Належність способу захисту у виді скасування карток відмови у митному оформленні товарів внаслідок визнання протиправними рішень про коригування митної вартості підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 05.06.2020 у справі 820/1151/17, від 12.04.2018 у справі №820/2014/17, від 09.09.2020 у справі №400/3133/18

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

При цьому, з огляду на приписи ч.5ст.242 КАС України, а також враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі №755/10947/17 відповідно до якої під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, врахуванню в межах даної справи підлягають наведені вище саме судом апеляційної інстанції правові позиції Верховного Суду.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованими, прийнятими на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України. Представник позивача в судовому засіданні відмовився від заявленого у відзиві на апеляційну скаргу клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 по справі № 520/5079/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 15.05.2023 року