Справа № 2-а-10994/11
Суддя: Яковець Н. В.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
Номер провадження6-а/608/3/2023
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В.
з участю секретаря Олійник О.С.,
представників заявника Фаріон М.С., Яблокова Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу за скаргою Чортківської міської ради про визнання незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Герелевич Олесі Миколаївни та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та постанови про накладення штрафу, -
В квітні 2023 року скаржник Чортківська міська рада звернулася зі скаргою до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця. В скарзі просить визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №65069340 від 11.04.2023 та визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №65069340 від 11.04.2023 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Герелевич Олесі Миколаївни.
В судовому засіданні представники заявника скаргу підтримали, просили її задовольнити з мотивів викладених в скарзі та не заперечували щодо направлення скарги для розгляду до Тернопільського окружного адміністративного суду.
Представник відділу ДВС в судове засідання не з`явилася, розгляд справи просила слухати у її відсутності.
Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.
Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з вимогами ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним, предметно підсудні наступні спори:
1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;
2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;
3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;
5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставіЗакону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.
Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.
Частиною другою статті 74 Закону №1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону №1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
Віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства. Такими умовами, зокрема, є: суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, такою умовою може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в порядку якого розглядається визначена категорія справ.
З урахуванням наведеного, якщо юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Встановлено, що позивач оскаржує дії державного виконавця щодо скасування про закінчення виконавчого провадження та постанови про накладення штрафу при виконанні рішення суду у адміністративній справі №2-а-109994/11.
Таким чином, відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця про накладення штрафу є окремим виконавчим документом, примусове виконання якого не пов`язане із виконанням виконавчого листа, виданого Чортківським районним судом Тернопільської області.
При цьому накладення штрафу на боржника під час примусового виконання судового рішення не є притягненням до адміністративної відповідальності, а є мірою відповідальності у виконавчому провадженні.
Отже, адміністративні справи про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу не підсудні місцевим загальним судам, як адміністративним.
Відповідно до розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів справа підсудна Тернопільському окружному адміністративному суду.
Дана обставина непідсудності вказаної справи цьому суду виявлена після відкриття провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Враховуючи, що дана обставина не є підставою для закриття провадження або залишення позову без розгляду, оскільки позов є адміністративним і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, то застосовуючи аналогію процесуального закону, і виходячи з положень статті 29 КАС України, суд передає справу до окружного суду з дотриманням правил про предметну та територіальну юрисдикцію, тобто до Тернопільського окружного адміністративного суду, якому дана справа предметно та територіально підсудна.
Згідно ч. 1 ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана (ч. 2 ст. 30 КАС України).
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 2, 5, 19, 20, 29, 30, 243, 248, 287, 294, 295 КАС України, суд, -
Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Чортківський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Ухвала набрала законної сили «____» _______________ 2023 року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 2-а-10994/11, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В . Яковець

Копію ухвали видано «___»__________________2023 року.

Секретар: