Справа № 620/4547/22
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4547/22 Суддя першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на проголошене о 09 годині 02 хвилині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року, повний текст якого складено 10 березня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування наказів в частині, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2022 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - Відповідач, ГУ НП в Чернігівській області) про:

- скасування наказу ГУ НП в Чернігівській області від 13.06.2022 № 489 в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

- скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.06.2022 № 326 о/с «по особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області з 29.06.2022;

- стягнення з ГУ НП в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.06.2022 до дня поновлення на посаді.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що службове розслідування проведено в установлені законодавством порядок і спосіб, факт невиходу Позивача на службу і місці дислокації підрозділу з 09.03.2022 не заперечується останнім, рапорту про залишення місця його дислокації ОСОБА_1 не подавав, доводи Позивача про неможливість прибуття до місця Чернігова спростовуються загальновідомими обставинами неперебування міста в оперативній облозі до 24.03.2022, а відтак будь-яких об`єктивних і непереборних причин неможливості прибуття поліцейського до місця дислокації підрозділу матеріали справи не містять.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, висновки про самовільне залишення місця дислокації ОСОБА_1 спростовуються наявними у справі доказами і показаннями свідків, по-друге, нормативних підстав проведення службового розслідування не було, тим більше останнє було проведено вдруге, по-третє, строк застосування дисциплінарного стягнення було пропущено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 03.05.2023.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, наказом ГУ НП в Чернігівській області від 21.03.2022 №120 о/с «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУ НП, з 21.03.2022 звільнено зі служби у поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (т. 1 а.с. 8).

На адресу начальника ГУ НП в Чернігівській області начальником відділу правового забезпечення ГУ НП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_2 скеровано доповідну записку від 13.05.2022 про скасування дисциплінарних стягнень, застосованих ГУ НП в Чернігівській області (т. 1 а.с. 81-83). Необхідність прийняття таких рішень була обґрунтована тим, що службові розслідування були проведені у стислі терміни відносно 128 поліцейських, а основною підставою для їх призначення були фактичні дані, викладені у доповідних записках (рапортах) керівників підрозділів та управлінь поліції, здійснити виклики для надання пояснень відсутніх поліцейських в умовах дії правового режиму воєнного стану та активних бойових дій на території міста Чернігова не виявилося можливим, що вказує на невиконання у повному обсязі вимог п. 1 ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині права на надання пояснень поліцейськими, відносно яких проводиться службове розслідування.

Наказом ГУ НП в Чернігівській області від 13.05.2022 №595 з метою перевірки фактів, викладених у вказаній доповідній записці, призначено службове розслідування (т. 1 а.с. 84-86), строк якого було продовжено наказом від 27.05.2022 №651 (т. 1 а.с. 88-89).

У зв`язку з викладеним наказами ГУ НП в Чернігівській області від 13.05.2022 № 424 та № 212 о/с від 13.05.2022 накази ГУ НП в Чернігівській області від 21.03.2022 № 383 та № 120 о/с скасовано, зокрема, в частині, що стосуються ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 9-10).

11.06.2022 начальником ГУ НП в Чернігівській області затверджено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника ВПЗ ГУ НП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 90-116).

У ході службового розслідування встановлено таке:

«Опитаний інспектор ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що перебуває на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, його безпосереднім керівником є майор поліції ОСОБА_3 .

23.02.2022 близько 08:00 спільно з поліцейським ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 , пройшовши перед цим інструктаж в УПД ГУНП, який проводив начальник УПД ст. лейтенант поліції Дяговець, заступили на блок-пост поворот на «с. Гущин», отримавши при цьому табельну вогнепальну зброю ПМ НХ-2626 два магазини та 16 набоїв, для пропускного режиму та перевірки автотранспорту, який міг перевозити вибухонебезпечні предмети та заборонені речі. Також на даному посту несли службу поліцейські ВКП, ДОП ЧРУП та РПСПОП «Чернігів».

На вказаному посту ніс службу до 12:00 24.02.2022 року доки їх не змінили поліцейські ВРПП ЧРУП та УКОРД ГУНП в Чернігівській області. В подальшому прибув до Чернігівського РУП за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 116а, де здав нагрудну камеру та службовий планшет відповідальному від керівництва по ЧРУП. Після чого направився до чергової частини з метою здачі табельної вогнепальної зброї, однак черговий йому повідомив, що зброю приймати не буде та залишати її собі, так як на той час проводилася евакуація КЗЗ, після чого направився за місцем свого мешкання.

25.02.2022 о 07:00 заступив на добове чергування у складі ВРПП «ШКІПЕР-100» спільно з капітаном поліції ОСОБА_5 для забезпечення публічної безпеки та порядку, а також обслуговуванню викликів зі служби « 102» на території м. Чернігова, де несли службу до 07:00 наступного дня, а саме 26.02.2022.

26.02.2022 після закінчення чергування за вказівкою майора поліції ОСОБА_3 передали йому службовий транспортний засіб «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого останній повідомив, що на даний час відсутні вільні транспортні засоби, на яких можливо виконувати службові обов`язки, у зв`язку з чим відпустив їх додому та сказав бути на телефоні, якщо хтось захворіє чи «випаде» з чергування буде міняти.

В період з 26.02.2022 по 09.03.2022 знаходився за місцем проживання, табельна вогнепальна зброя знаходилися постійно при собі, при неодноразових телефонних дзвінках майору поліції ОСОБА_3 останній повідомляв, що заступати поки що нікуди не потрібно, та знаходитись вдома.

У зв`язку з артилерійськими обстрілами м. Чернігова та району, в якому опитуваний проживає, а також беручи до уваги те, що має двох неповнолітніх дітей, за безпеку яких переживав, вирішив їх та дружину евакуювати до безпечнішого місця, через що 09.03.2022 зателефонував керівнику майору поліції ОСОБА_3 та повідомив, що хоче евакуювати сім`ю до м. Борзна до своїх батьків, на що останній дав згоду.

09.03.2022 опитуваний відвіз сім`ю до м. Борзна та коли повертався назад до м.Чернігова близько 15:00 його зупинили на блок посту в с. Вересоч Чернігівського району військові ЗС України та повідомили, що на даний час ведуться активні бойові дії поблизу м.Чернігова та проїзду до міста немає, після цього він зателефонував майору поліції ОСОБА_3 , на що останній повідомив, щоб повертався до м. Борзна та знаходився там.

10.03.2022 опитуваному зателефонував майор поліції ОСОБА_3 та повідомив про наказ ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2022 № 497 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану», де визначено, що поліцейським, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, протягом доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, у зв`язку з чим опитуваний прибув до СПД № 1(м. Борзна) ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області та став на облік. Після постановки на облік неодноразово залучався до несення служби у вказаному підрозділі, що підтверджується розстановками нарядів, які додає до свого пояснення.

04.04.2022 йому на мобільний телефон зателефонував інспектор СКЗ ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 та повідомила, що його звільнено з лав НПУ та потрібно прибути ознайомитися з витягами з наказів та здати табельну вогнепальну зброю, посвідчення поліцейського та спеціальний жетон. При спілкуванні вона повідомила опитуваного, що звільнено через те, що 21.03.2022 о 12:00 не з`явився на стройовий огляд, який проходив в ГУНП в Чернігівській області. Про те, що вказаного вище числа відбувався стройовий огляд опитуваний не знав та повідомлений не був.

04.04.2022 в нього актом вилучення в приміщенні СПД № 1 було вилучено табельну вогнепальну зброю ПМ НХ-2626, два магазини та 16 набоїв.

02.05.2022 в приміщенні Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області здав службове посвідчення поліцейського та спеціальний жетон начальнику СКЗ майору поліції Сергію Гончарову.

Підтвердити його покази можуть особи, вказані у поясненні, а також поліцейські СПД № 1 (м. Борзна) ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, де перебував на обліку.

Також до свого пояснення додав копії рапорту та зобов`язання, подані на ім`я начальника СПД № 1 (м. Борзна) ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, довідки про взяття на облік в СПД № 1, рапорту начальника СПД № 1 та розстановок нарядів по вказаному сектору поліцейської діяльності.

Опитаний начальник ВРПП ЧРУІІ ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_3 пояснив, що інспектор ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 (0094388) з 10.03.2022 став на облік до СПД №1 (м. Борзна) ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області та ніс службу згідно графіків чергувань.

Аналізуючи вищевказані пояснення ОСОБА_1 та пояснення безпосереднього керівника, беручи до уваги розпорядчі документи ГУНП в Чернігівській області, дисциплінарна комісія встановила, що ОСОБА_1 09.03.2022 під час дії правового режиму воєнного стану на території України без будь-якого погодження та отримання відповідного дозволу як безпосереднього керівника, так і керівництва ГУНП в Чернігівській області виїхав за межі міста Чернігова, зокрема, місця дислокації підрозділу, чим всупереч Присязі поліцейського самоусунувся від виконання своїх службових, функціональних обов`язків як поліцейського, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», та в подальшому жодних дій спрямованих на повернення до місця дислокації підрозділу та несення служби, не вчинив».

У зв`язку з викладеним наказом ГУ НП в Чернігівській області від 13.06.2022 №489 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових обов`язків, недотримання вимог ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, у частині самоусунення з 09.03.2022 від виконання своїх службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема, на території Чернігівської області, невиконання наказів керівництва ГУ НП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільного залишення, без будь-якого погодження з керівництвом, території дислокації підрозділу (м. Чернігів), інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (т. 1 а.с. 13).

Цей наказ реалізовано шляхом видання наказу ГУ НП в Чернігівській області від 28.06.2022 №326о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_1 звільнено зі служби поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (т. 1 а.с. 12).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 1, 3, 17, 18, 19, 24, 59, 77 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), ст. ст. 1, 5, 11, 12, 13, 14, 15, 19, 26, 27, 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок №893), а також ряду інших підзаконних актів, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на існування у Відповідача об`єктивних причин для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби у поліції.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

За правилами п. п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

При цьому згідно п. п. 24, 24-1, 34, ч. 1 ст. 23 Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості; здійснює у визначеному законом порядку протидію злочинним посяганням на об`єкти критичної інфраструктури, які загрожують безпеці громадян і порушують функціонування систем життєзабезпечення; захист об`єктів критичної інфраструктури, інтересів суспільства і держави від злочинних посягань у кіберпросторі, здійснює заходи із запобігання, виявлення, припинення та розкриття кіберзлочинів проти об`єктів критичної інфраструктури; здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.

Крім того, приписами ч. ч. 2, 3 ст. 24 Закону закріплено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 19 Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII Дисциплінарний статут Національної поліції України визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначають, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Із змісту ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту випливає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Такий висновок щодо застосування наведених вище правових норм сформульовано у постановах Верховного Суду від 24.02.2020 у справі №804/2711/17 та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19.

Підстави проведення службового розслідування визначені статтею 14 Дисциплінарного статуту, за якою службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок №893) службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Розділ VІ Порядку №893 містить вимоги щодо оформлення матеріалів службового розслідування. Зокрема, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема, обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити обставини і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки особи та її ставлення до вчиненого.

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Вимоги до висновку за результатами службового розслідування та оформлення його результатів викладені у ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту, якому кореспондують наведені вище положення Порядку №893. При цьому, судовою колегією враховується, що матеріали справи свідчать, що службове розслідування проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, та не містять відомостей, які б вказували на порушення вимог щодо оформлення його результатів.

Твердження Позивача про те, що службове розслідування за фактом відсутності ОСОБА_1 на службі вже проводилося на підставі наказу від 21.03.2022 №502, а відтак підстави проводити його повторно були відсутні, колегія суддів у площині спірних правовідносин вважає помилковим, оскільки, як свідчить зміст згаданої вище доповідної записки від 13.05.2022, а також наказу від 13.05.2022 №595 про призначення службового розслідування, останнє було призначено з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки обставин, зокрема, відсутності Позивача на службі, а також дотримання прав останнього, які гарантовані ст. 18 Дисциплінарного статуту. Тобто проведення службового розслідування, призначеного наказом від 13.05.2022 №595, переслідувало легітимну мету.

Про це також підтверджується й тим, що у межах цього службового розслідування у ОСОБА_1 відібрані пояснення (т. 1 а.с. 120-121), а також ознайомлено останнього із змістом ст. ст. 18, 19 Дисциплінарного статуту.

Надаючи оцінку безпосередньо висновкам службового розслідування, з якими погодився суд першої інстанції, а також положенням законодавства, які стали підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, судова колегія у розрізі доводів апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено раніше, за наслідками проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено, що ОСОБА_1 без будь-якого погодження та отримання відповідного дозволу як безпосереднього керівника так і керівництва ГУ НП в Чернігівській області виїздом за межі міста Чернігова (місця дислокації підрозділу) та невчиненням у подальшому жодних дій, спрямованих на повернення до місця дислокації підрозділу та несення служби, допустив порушення вимог ст. ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту, ст. 18 Закону, Присяги поліцейського, що мало свій вияв у самоусуненні від виконання своїх службових обов`язків як поліцейських від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема, на території Чернігівської області, невиконання наказів керівництва ГУ НП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільному залишенню території дислокації підрозділів ГУ НП в Чернігівській області, а саме міста Чернігова.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до пункту 3 вказаного вище Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними нормативними актами. Такий правовий режим триває й на час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Наказом ГУ НП в Чернігівській області від 21.02.2022 № 268 на підставі наказу Національної поліції України від 20.02.2022 № 143 «Про переведення особового складу на посилений варіант несення службової діяльності», пунктів 4, 9 та 11 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015, особовий склад поліції Чернігівської області переведено на посилений варіант службової діяльності, а саме:

1. з 08:00 21 лютого до 08:00 27.02.2022 поліцейських структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, територіальних та міжрегіональних органів поліції (УПП, УСР, УБН, ВПК, УПО, ВВБ в Чернігівській області) переведено на посилений варіант службової діяльності згідно з наказом МВС України від 10.12.2015 №1560 «Про затвердження Інструкції про порядок переведення органів Національної поліції У країни на посилений варіант службової діяльності», зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 05.01.2016 №12/28142.

2. На період заходів для всього особового складу визначено 12 годинний режим робочого дня, а саме з 08:00 до 20:00 щоденно та двозмінний графік чергування для особового складу, що несе службу щодобово (відпочивають лише поліцейські після добового чергування), решта поліцейських, які вивільнились від добових чергувань, несуть службу на вищезазначених підставах.

3. Поліцейським структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, територіальних та міжрегіональних органів поліції (УПП, УСР, УБН, ВПК, УПО, ВВБ в Чернігівській області), заборонено всі виїзди за межі обслуговуємої території та Чернігівського гарнізону без дозволу начальника ГУНП в Чернігівській області.

Наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171 на виконання Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні», з метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, особовий склад переведено на посилений варіант службової діяльності в надзвичайний (позаплановий) режим (т. 1 а.с. 123-126).

Колегія суддів звертає увагу, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Статтею 24 Закону установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що всі поліцейські з 24.02.2022 зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу, (в спірному випадку місцем дислокації є м. Чернігів) та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 подав рапорт на ім`я керівника ГУНП в Чернігівській області про залишення місця дислокації підрозділу. У свою чергу, Позивачем не заперечується, що, починаючи з 09.03.2022 останній перебував поза межами місця дислокації підрозділу.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він виконував свої службові обов`язки з дозволу майора поліції ОСОБА_3 , починаючи з 09.03.2022 у СПД № 1 (смт. Борзна) ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП згідно графіків служби, а відтак висновки службового розслідування про безпідставне залишення Позивачем місця дислокації підрозділу є безпідставними, судова колегія оцінює критично.

Так, наказом Національної поліції України від 10.03.2022 №190 приписано поліцейським, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, а саме:

поліцейським, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення);

поліцейським, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду, та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби;

поліцейським, які мають статус одинокої матері (батька) (т. 1 а.с. 15-16).

Згідно списку працівників поліції, котрі прикомандировані до сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області на період воєнного стану, на обліку перебувала дружина Позивача - капітан поліції ОСОБА_7 , старший інспектор сектору кадрового забезпечення Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, отже ОСОБА_1 до кола поліцейських, які вправі протягом доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, не належить (т. 1 а.с. 205, 232).

Крім того, як правильно акцентував увагу суд першої інстанції, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження існування дозволу керівництва ГУНП в Чернігівській області покинути ОСОБА_1 територію дислокації підрозділу (м. Чернігів).

Із змісту довідки ГУ НП в Чернігівській області від 31.10.2022 №2364/124/20/01-2022 вбачається, що рапорт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області щодо отримання дозволу на продовження несення служби у секторі поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2022; зобов`язання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про проходження служби в секторі поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 10.03.2022; рапорт капітана поліції ОСОБА_8 , т.в.о. начальника сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області щодо проходження служби у підпорядкованому йому підрозділі ОСОБА_1 без дати - до управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернігівській області на розгляд не надходили (т. 1 а.с. 175).

Допитаний судом першої інстанції капітан поліції ОСОБА_8 , начальник сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області пояснив, що про наявність наказів про відрядження ОСОБА_1 йому не відомо. Рапорти та всі документи передавались на м. Бахмач. У наряди ходили через день, хто зі зброєю, а хто і без. Для інструктажу приїздив з м. Бахмача провідний інспектор ОСОБА_9 раз в два тижні. Через окупацію далі м. Ніжина не було можливості їхати.

Відтак, на переконання судової колегії, рішення про залишення в смт. Борзна прийняте Позивачем у зв`язку з військовою збройною агресією російської федерації проти України, проте це не може бути для поліцейського поважною причиною для самовільного залишення місця служби та дислокації підрозділу, де проходив він проходив службу.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він не мав можливості виїхати з смт. Борзна Ніжинського району Чернігівської області до міста Чернігів через бойові дії на території Куликівської ОТГ Чернігівського району Чернігівської області, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Станом на 10.03.2022 місто Чернігів та Чернігівська область не перебувало під тимчасовою окупацією, в облозі чи під оперативною облогою. Повне зупинення транспортного сполучення з містом Чернігів відбулось 23-24 березня 2022 року через руйнування мостів і переправ та саме з 24.03.2022 місто стало в оперативній облозі.

Протягом березня 2022 року постійно, крім певних періодів, коли здійснювались обстріли міста, проводилась евакуація з міста цивільного населення, доставка гуманітарних та інших вантажів, зокрема, човнами, пішохідний міст через р. Десна (у тому числі через смт.Куликівка), до початку квітня 2022 року. Цей факт є загальновідомим.

Відповідно до відповіді Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.11.2022 №502/2/9/463/1 з м. Борзна Чернігівської області до м. Чернігів можливо було дібратись слідуючи по автодорогам через населений пункт Борзна, Велика Загорівка, Плиски, Сиволож, Памятне, Бурковка, Черняховка, Вертієвка, Дремайлівка, Вересочь, Куліківка, Анісов, Чернігів, де фактично не було бойових зіткнень з підрозділами збройних сил російської федерації (т. 1 а.с. 218).

Як було підкреслено вище, поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Відтак самовільне залишення дислокації підрозділу (м. Чернігів) з 09.03.2022, невихід Позивача на службу, неприбуття останнього у подальшому до місця дислокації підрозділу, в якому служив (м. Чернігів), тобто до місця несення служби, свідчить про безвідповідальне ставлення до своїх функціональних обов`язків.

До того ж суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 , спробувавши, з його слів, повернутися до міста Чернігова 09.03.2022 та будучи зупиненим на блок посту у с. Вересоч Чернігівського району військовослужбовцями Збройних Сил України, у подальшому, починаючи з 10.03.2022, не вчиняв будь-яких дій, спрямованих до повернення до місця дислокації підрозділу (м. Чернігів). Тобто, фактично самоусунувся від виконання обов`язків поліцейського саме у місті Чернігові.

Допитаний судом першої інстанції начальник відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 пояснив, що станом на 24.02.2022 дислокація відділу була АДРЕСА_1 (пізніше дана будівля була знищена), де він зібрав всіх підлеглих. До 24.02.2022 вже був посилений режим роботи, проте на них він не впливав, оскільки вони працюють цілодобово. ОСОБА_1 працював по Чернігівському району. Він ( ОСОБА_3 ) як начальник мав право перенаправити підлеглого в інший напрямок. Від ОСОБА_10 , заступника начальника ГУНП в Чернігівській області надійшла вказівка перенаправити всі наряди ближче до міста Чернігів з метою збереження особового складу. Приблизно 10-11 березня 2022 року піднімалось питання про евакуацію особового складу, проте після обговорення всі залишились на місцях. ОСОБА_3 зазначив, що до м. Чернігова евакуйовані два райони Ріпкинський та Городнянський, проте жодного належного забезпечення не було. Протягом 24-25 лютого 2022 року рішення приймав особисто, а після вже погоджував всі дії з ОСОБА_10 . Жодних вказівок від керівництва не надходило, як було в інших підрозділах йому не відомо. ОСОБА_1 постійно перебував на телефонному зв`язку, до його завдання входило збереження службового автомобіля. ОСОБА_1 виявляв бажання патрулювання місто, проте ОСОБА_3 не міг дати такий наказ, оскільки зброя та обмундирування були відсутні. Про евакуацію була вказівка, письмового наказу не бачив. В середині березня дізнався, що збираються списки сімей для евакуації. Десь 8-9-10 березня розмовляв з Позивачем, та дізнався, що він планує вивозити сім`ю до м. Борзна. Після чого 9 чи 10 березня 2022 року ОСОБА_1 намагався повернутись до міста Чернігів, проте його не пропустили на блокпосту через обстріли, після чого він повернувся до м. Борзна. В м. Борзна Позивач став на облік до відділу поліції. Про наказ Національної поліції України №190 від 10.03.2022 не був обізнаний, дізнався від інших структур про його існування. Свідок не вбачає в діях ОСОБА_1 протиправності, оскільки своїм повернення він би нічого не змінив, а відповідати перед його сім`єю за його життя ОСОБА_3 не міг. На той момент канцелярія ГУНП в Чернігівській області не працювала, рапорти не писали, все вирішувалось в усній формі.

Поряд з цим, колегією суддів враховується, що відповідно до ст. 59 Закону рішення з питань проходження служби, зокрема переміщення поліцейських, оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно п. 1 розд. III Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 за № 1668/29798, видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Питання переміщення поліцейських до повноважень начальника відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області не належить.

З урахуванням наведеного вище у своїй сукупності колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам відсутності Позивача на службі матеріали справи не містять.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини судова колегія приходить до висновку про те, що Відповідачем правильно кваліфіковано дії Позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки матеріалами службового розслідування встановлено факт порушення Позивачем вимог ст. ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту, ст. 18 Закону та Присяги працівника поліції, які отримали свій вияв у фактичному самоусуненні від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, а також самовільному залишенню без будь-якого погодження з керівником території дислокації підрозділу (м. Чернігів), то при прийнятті оскаржуваного наказу від 13.06.2022 №489 в частині Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив Відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, колегія суддів вважає правомірним притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.02.2020 у справі № 260/1118/18.

Колегією суддів враховується, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Разом з тим, як було зазначено вище, встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми стверджувати про порушення скаржником вимог чинного законодавства, що не породжує сумніви у правомірності оскаржуваного у цій справі наказу.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.12.2019 у справі №816/70/16, від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18.

Згідно ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту вбачається, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Посилання Апелянта на те, що дисциплінарне стягнення застосовано до останнього поза межами встановленого ст. 21 Дисциплінарного статуту строку, оскільки за результатами першого службового розслідування було складено висновок, який затверджений 21.03.2022 начальником ГУ НП в Чернігівській області та є чинним, судова колегія відхиляє, позаяк підставою для застосування дисциплінарного стягнення згідно наказу від 13.06.2022 №489 став висновок службового розслідування, затверджений 11.06.2022. І притягнення до дисциплінарної відповідальності мало місце у межах встановленого ч. 1 ст. ст. 21 Дисциплінарного статуту шестимісячного строку.

До того ж колегія суддів зауважує, що результати проведеного у березні 2022 року службового розслідування скасовані ГУ НП в Чернігівській області шляхом, зокрема, скасування наказів як про притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, такі і наказів про реалізацію таких стягнень, а відтак у площині цього спору відсутні підстави стверджувати, що затверджений 21.03.2022 висновок службового розслідування є чинним щодо спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції також відхиляє посилання Апелянта на повторне притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення, оскільки, як було неодноразово підкреслено вище, накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності і про реалізацію дисциплінарного стягнення були скасовані.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у ГУ НП в Чернігівській області правових підстав для скасування згаданих вище наказів (від 21.03.2022 №383 та №120 о/с) судовою колегією відхиляються, позаяк оцінка таких дій Відповідача перебуває поза межами предмету доказування цього спору.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З урахуванням наведених вище нормативних приписів та встановлених вище обставин обґрунтованості накладення на Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції колегія суддів погоджується й з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Чернігівській області від 28.06.2022 №326 о/с в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Щодо вимог про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то колегія суддів зауважує, що вони також не підлягають задоволенню, позаяк є похідними.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено та підписано 17 травня 2023 року.