Справа № 200/727/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року Справа№200/727/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, надісланий на адресу суду через підсистему ЄСІТС Електронний суд, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у нездійсненні нового нарахування та доплати ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області здійснити нове нарахування та доплату ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що при розгляді справи №200/8245/21 судом першої інстанції, і при апеляційному перегляді вказаної справи судами вирішувалось тільки питання про право позивача на нарахування та виплату суми грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної чергової оплачуваної відпустки та додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій.

Водночас питання, яку саме норму права слід застосовувати для розрахунку грошової компенсації за невикористану відпустку у рік звільнення зі служби в поліції, а яку за невикористані відпустки за минулі (попередні перед 2021 роком звільнення) роки, судами не вирішувалось.

1 червня 2022 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року у справі №200/8245/21, зміненого постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2022 року, Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області після відрахування обов`язкових податків та зборів на картковий рахунок позивача в АТ «ПУМБ» перераховано належну ОСОБА_1 при звільненні зі служби в поліції суму грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) в розмірі 45833,82 грн.

Обчислення суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед 2021 роком звільнення) роки Головним управлінням здійснено за правилами нарахування грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку, з розрахунку місячного грошового забезпечення без урахування суми індексації грошового забезпечення, на виплату якої позивач мав право на день звільнення.

При цьому, Головним управлінням не враховано, що порядок обчислення середньоденного грошового забезпечення для розрахунку суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі роки відрізняється від правил визначення одноденного розміру грошового забезпечення для розрахунку суми грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку.

10 серпня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Донецькій області з заявою, у якій просив здійснити нове нарахування та доплату суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення), з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Листом від 23 серпня 2022 року №282/26/02-22 ОСОБА_1 повідомлено, що індексація доходів населення не відноситься до складових грошового забезпечення поліцейських, яке визначене нормами спеціального права. Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку №260 доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Враховуючи викладене, підстави для включення індексації та доплати за службу в нічний час в розрахунок середньоденного грошового забезпечення відсутні.

Питання нарахування та виплати грошової компенсації врегульовано нормами спеціального права пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №260, таким чином, у даному випадку застосуванню підлягають саме положення Порядку №260, а не Порядку №100. Порядок обчислення грошової компенсації за невикористані відпустки є дискреційним повноваженням ГУНП в області. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

З огляду на зміст зазначеного листа, він розцінюється позивачем як відмова суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, що ним оскаржується.

Не здійснивши за заявою позивача нове нарахування та доплату суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення), з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час, відповідач діяв не на підставі, не у спосіб і не в порядку, визначеними Конституцією і законами України, що регулюють спірні правовідносини.

Просить суд задовольнити позов.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, позов не визнав, в обґрунтування своєї позиції зазначає, що Головне управління вважає, що рішення по справі № 200/8245/21 виконано у повному обсязі, однак якщо позивач не погоджується із правильністю виконання судового рішення позивач мав право звернуться до виконавчої служби із вимогою того, що вказане рішення не виконано у повному обсязі.

Не звертаючись до виконавчої служби, в частині, як на його думку, виконано судове рішення частково (не виплачено понад 6000 грн.) позивач погодився із тим, що воно виконано у повному обсязі.

Головне управління, як у справі № 200/8245/21, так і у цій справі категорично заперечує проти проведення розрахунку компенсації на підставі Порядку № 100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 (далі-Порядок №260) визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції.

Спеціальним законодавством визначено механізм розрахунку компенсації особи за не використані дні відпустки, а саме враховується одноденний розмір грошового забезпечення, який визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Посилання позивача на Порядок № 100 є безпідставні, оскільки питання субсидіарного застосування норм трудового законодавства до правовідносин, пов`язаних з проходженням та звільненням з публічної служби, на які у своєму позові посилається ОСОБА_1 , також неодноразово розглядались Верховним Судом.

У постановах від 15.03.2019 (справа №814/2594/16), від 07.08.2019 (справа №820/5122/17), від 16.05.2019 (справа №825/100/15-а) Верховний Суд зазначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актами перевага надається спеціальному. При цьому можливе субсидіарне застосування загальних норм, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Можливість субсидіарного застосування загальних правових норм до відносин публічної служби, як правило, закріплена у спеціальному законі, що регулює такий вид публічної служби. Подібна законодавча техніка спрямована на усунення прогалин у правовому регулюванні.

Як зазначалось, питання виплати грошової компенсації за невикористані відпустки поліцейським, врегульовані нормами Порядку № 260, які є спеціальними за своєю правовою природою та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до п. 3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, Порядком № 260 передбачено вичерпний перелік складових грошового

забезпечення. При цьому, індексація грошового забезпечення, доплати за службу у нічний час до цього переліку не віднесено.

Індексація не є складовою частиною грошового забезпечення та не є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Тож, відповідно до норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, індексація не відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

В обґрунтуванні необхідності врахування доплати за службу (роботу) в нічний час до складу грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, з розрахунку якого здійснюється нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі роки позивач вказував на абзац 1 пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 100.

Головне управління вже неодноразово наголошувало, що спірні правовідносини врегульовано нормами спеціального законодавства, а тому посилання позивача на положення Порядку № 100 є безпідставні. Так, у положенні абзацу 8 п. 11 ІІ розділу Порядку № 260 встановлено, доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Таким чином, доплата у нічний час, виплачується лише за умови залучення поліцейського до служби з 22.00 до 06.00, а отже виплачується не кожного місяця та не всім поліцейським, а тому не відноситься до щомісячних виплат.

Головне управління вважає, що підстав для задоволення позовних вимог не має, оскільки нормами спеціального законодавства визначено порядок розрахунку компенсації за невикористані дні відпустки, а обґрунтування позивача є безпідставні, а отже підстав для задоволення позовних вимог є не має. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що ним оскаржуються не вже здійснені нарахування суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед 2021 роком звільнення) роки, а відмова відповідача за його заявою від 10 серпня 2022 року вчинити нові певні дії, зокрема здійснити нове нарахування та доплату суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарнихднів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час (тобто протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень).

Мотивувальні частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року у справі №200/8245/21 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2022 року у справі №200/8245/21, на які посилається відповідач, не містять висновків щодо визначення правових норм, які підлягають застосуванню саме при розрахунку середньоденного грошового забезпечення для визначення суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед роком звільнення) роки.

Окрім цього, позовні вимоги, заявлені в межах справи №200/8245/21 (згідно описової частини рішення суду), також не містять прохання визначати суму середньоденного грошового забезпечення саме відповідно до Порядку №100.

Таким чином, спірні правовідносини в межах даної справі №200/727/23 не врегульовувалися судовими рішеннями у справі №200/8245/21, відтак клопотання відповідача про залишення без розгляду позову є необґрунтованим (безпідставним).

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №580- VIII, Постанови №988 та Порядку №260, якими імперативно визначаються види грошового забезпечення, що враховуються до складу місячного грошового забезпечення, з розрахунку якого здійснюється нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки, натомість яким не врегульовується питання віднесення індексації до вказаних видів грошового забезпечення, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ і Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення, з розрахунку якого здійснюється нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки.

В іншому випадку, неврахування індексації при визначенні розміру середньоденного (одноденного) грошового забезпечення поліцейського призведе до застосування для нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки знеціненого грошового забезпечення.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.

Згідно з положеннями Постанови №988 та Порядку №260, з урахуванням усталеної судової практики, до грошового забезпечення поліцейських, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Відповідно до довідки ГУНП в Донецькій області від 9 лютого 2021 року №113 про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з січня 2020 року по січень 2021 року та копій розрахункових листів за вересень 2020 року січень 2021 року індексація грошового забезпечення і доплата за службу (роботу) в нічний час щонайменше упродовж вказаного періоду нараховувались та виплачувались мені щомісяця (раз на місяць), тому підстави вважати вказані виплати як такі, що не мають постійного характеру, тобто одноразовими видами грошового забезпечення, відсутні.

З огляду на зазначене, висловлені відповідачем у відзиві на позовну заяву твердження не повинні прийматись судом до уваги.

Просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №200/727/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

20 березня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

22 березня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

Правом надання заперечень на відповідь на відзив відповідно до вимог ст.164 КАС України відповідач не скористався.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданим Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції, має статус учасника бойових дій.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 28 грудня 2020 року № 62 о/с дск По особовому складу УОТЗ звільнено зі служби за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) майора поліції Рассказова Віктора Олександровича начальника 2-го сектору управління оперативно-технічних заходів Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 01 січня 2021 року, з виплатою компенсацією за 20 діб невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2020 році.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо невиплати йому компенсації за невикористані дні чергової та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015- 2019роки, звернувся до суду з позовом (справа №200/8245/21) в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаної додаткової відпустки із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік у сумі 11864,60грн. та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) у сумі 41526,10 грн., виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення - 593,23 грн./день.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року по адміністративній справі №200/8245/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не виплатити ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік), виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року по справі №200/8245/21 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 200/8245/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - змінено в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах в частині шляхом виключення з тексту фрази виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

1 червня 2022 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року у справі №200/8245/21, зміненого постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2022 року, Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області після відрахування обов`язкових податків та зборів на картковий рахунок позивача АТ «ПУМБ» перераховано належну ОСОБА_1 при звільненні зі служби в поліції суму грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) в розмірі 45833,82 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку за 01.06.2022 від 08.08.2022.

Листом від 4 серпня 2022 року №233/26/02-2022, що надійшов у відповідь на запит позивача, ГУНП в Донецькій області повідомило, що розмір нарахованої суми грошової компенсації складає 46531,80грн, у тому числі 10340,40 грн. за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та 36191,40 грн. за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік).

При цьому розрахунок суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед 2021 роком звільнення) роки проведено відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення за січень 2021 року, право на отримання якого позивач мав відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби (1 січня 2021 року).

Визначений Головним управлінням одноденний розмір грошового забезпечення становить: 15510,55 грн./30 діб = 517,02 грн/добу.

Обчислення суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед 2021 роком звільнення) роки Головним управлінням здійснено за правилами нарахування грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку, з розрахунку місячного грошового забезпечення без урахування суми індексації грошового забезпечення, на виплату якої ОСОБА_1 мав право на день звільнення.

При цьому, Головним управлінням не враховано, що порядок обчислення середньоденного грошового забезпечення для розрахунку суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі роки відрізняється від правил визначення одноденного розміру грошового забезпечення для розрахунку суми грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку.

10 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Донецькій області із заявою, у якій просив здійснити нове нарахування та доплату суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення), з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Листом від 23 серпня 2022 року №282/26/02-22 позивачу повідомлено, що індексація доходів населення не відноситься до складових грошового забезпечення поліцейських, яке визначене нормами спеціального права. Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку №260 доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Враховуючи викладене, підстави для включення індексації та доплати за службу в нічний час в розрахунок середньоденного грошового забезпечення відсутні.

Питання нарахування та виплати грошової компенсації врегульовано нормами спеціального права пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №260, таким чином, у даному випадку застосуванню підлягають саме положення Порядку №260, а не Порядку №100. Порядок обчислення грошової компенсації за невикористані відпустки є дискреційним повноваженням ГУНП в області. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Позивач розцінює відповідь відповідача, викладену у листі від 23 серпня 2022 року №282/26/02-22 як відмову суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, що ним оскаржується.

Щодо твердження відповідача про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, оскільки вже звертався до суду із аналогічним розрахунком компенсації за невикористані дні відпустки, і як результат йому було відмовлено суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, установлено право на звернення до суду та способи судового захисту і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Стаття 238 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи зі змісту цієї норми, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність судового рішення, яким завершено розгляд справи і набрання цим судовим рішенням законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №9901/432/18 (провадження №11-257заі18).

Як вже зазначалось, позивач в рамках даної справи оскаржує бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у нездійсненні нового нарахування та доплати ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виконав рішення суду по справі №200/8245/21, що виключає можливість встановлення додаткового судового контролю для його виконання.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами є порушення його права на застосування для розрахунку суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед роком звільнення) роки правил абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100), а також врахування до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Відтак, позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо незастосування для розрахунку суми грошової компенсації за невикористані відпустки за минулі (попередні перед роком звільнення) роки правил абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100), а також врахування до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України Про Національну поліцію та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Закону України Про Національну поліцію порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 3 розд. І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що затверджений наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Щодо нездійсненні нового нарахування та доплати суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення суд зазначає наступне.

Згідно абз. 7 пункту 8 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року № 260 (далі - Порядок № 260) за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби.

При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення (абз. 8 пункту 8 розділу III Порядку № 260).

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

Згідно абз. 1, 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

За п. 3 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

З огляду на не врегулювання Законом України «Про національну поліцію» та Порядком № 260 питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню положення Кодексу законів про працю України, Закону № 504/96-ВР, Порядку № 100.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/8185/18.

Щодо врахування суми індексації під час обчислення розміру компенсації за невикористану відпустку суд зазначає наступне.

На підставі Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

На те, що індексація є складовою належної працівникові заробітної плати (грошового забезпечення), звертав увагу Верховний Суд, зокрема в постанові від 28 листопада 2019 року в справі №803/1937/17, зазначивши наступне: Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги..

Оскільки спеціальне законодавство, зокрема Закон №580-VIII, Закон №2262-ХІІ та Порядок №260, не містять питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється в тому компенсація за невикористанні дні відпустки, при вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, постанові від 19 березня 2020 року у справі №820/5286/17, постанові від 30 квітня 2021 року в справі №620/561/20.

Тому суд дійшов висновку що під час обчислення розміру компенсації за невикористану відпустку сума нарахованої індексації підлягає врахуванню як частина грошового забезпечення.

Щодо врахування суми індексації під час обчислення розміру доплати за службу в нічний час суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі (абзац третій пункту 3 Порядку №100).

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (пункт 4 Порядку №100).

У пункті 5 Порядку №100 закріплено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Верховний Суд неодноразово зазначав у своїх постановах, зокрема, від 24 квітня 2020 року в справі №815/5976/14, від 15 жовтня 2020 року в справі №826/5842/15 та інших, про те, що, як випливає з аналізу Порядку №100, при обчисленні середньої заробітної плати до її розрахунку не включаються виплати, які мають одноразовий та несистематичний характер.

Відповідно до положень Постанови №988 та Порядку №260, з урахуванням усталеної судової практики, до грошового забезпечення поліцейських, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Відповідно до довідки ГУНП в Донецькій області від 9 лютого 2021 року №113 про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з січня 2020 року по січень 2021 року та копій розрахункових листів за вересень 2020 року січень 2021 року доплата за службу (роботу) в нічний час щонайменше упродовж вказаного періоду нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця (раз на місяць), тому підстави вважати вказану доплату як таку, що не має постійного характеру, тобто одноразовим видом грошового забезпечення, відсутні.

Щодо зауваження відповідача про те, що позивач мав право звернуться до виконавчої служби із вимогою того, що вказане рішення не виконано у повному обсязі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи наведене, позивач не зобов`язаний звертатися до виконавчої служби за примусовим виконанням рішення суду, а в праві очікувати на самостійне виконання рішення боржником, з огляду на обов`язковість його виконання визначене Законом.

Щодо твердження відповідача про те, що ця позовна заява повинна бути залишена без розгляду суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зважаючи на викладене слід зауважити, що суть спору справі не стосується вимог про визнання неправомірним рішення щодо припинення публічної служби чи переміщення на іншу посаду, про поновлення на публічній службі чи на посаді, про зміну підстав звільнення з публічної служби, вимог про стягнення заробітної плати, іншого грошового утримання, втраченого особою у зв`язку з неправомірним звільненням з публічної служби, з посади.

В цій справі оскаржується саме протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У зв`язку з зазначеним перебіг строку звернення до суду за захистом прав та законних інтересів розпочинається з дня ознайомлення позивачем з підставами відмови суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Про підстави відмови відповідача здійснити за заявою позивача нове нарахування та доплату суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час, тобто про порушення прав та законних інтересів позивачу стало відомо з листа Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23 серпня 2022 року №282/26/02-22.

Отже, адміністративний позов до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії позивачем подано в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем фактично не надано спростувань доводів позивача, викладених у його позові, щодо строку звернення до суду, не надано заперечень на відповідь позивача і не заявлено під час судового розгляду відповідного клопотання, з огляду на що суд не вбачає достатніх підстав для залишення позову без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до вимог Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, отже судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, пр-т. Нахімова, буд.86, м. Маріуполь, Донецька область, 87517) про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у нездійсненні нового нарахування та доплати ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області здійснити нове нарахування та доплату ОСОБА_1 суми грошової компенсації за 20 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік та за 70 календарних днів невикористаних додаткових відпусток із збереженням заробітної плати як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки (з розрахунку 14 календарних днів на рік) відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу II та абзацу 1 пункту 8 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення, сум фактично нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення і доплати за службу в нічний час.

Рішення прийнято в порядку спрощеного позовного провадження. Повне судове рішення складено та підписано 17 травня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов