Справа № 520/2238/22
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 р. Справа № 520/2238/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено по справі № 520/2238/22

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач, Департамент), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати ним позивачеві доплати за несення ним служби у нічний час за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 та сум індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" нарахування та виплату позивачеві доплату за несення ним службу у нічний час за період з 07.11.2012 по 28.02.2018 відповідно до відпрацьованого ним нічного часу в об`ємі 1416 годин, а саме: листопад 5015 року - 48 годин, грудень 2015 року - 64 годин; січень 2016 року - 64 години, лютий 2016 року - 48 годин, березень 2016 року - 64 годин, квітень 2016 року - 64 години, травень 2016 року - 64 години, червень 2016 року - 56 години, липень 2016 року - 56 годин, серпень 2016 року - 32 години, вересень 2016 року -64 години, жовтень 2016 року - 64 години, листопад 2016 року -24 години, грудень 2016 року - 48 годин; січень 2017 року - 24 години, лютий 2017 року - 48 годин, березень 2017 року - 56 годин, квітень 2017 року - 56 години, травень 2017 року - 24 години, червень 2017 року - 64 години, липень 2017 року - 56 годин, серпень 2017 року - 64 години, вересень 2017 року - 48 години, жовтень 2017 року - 56 години, листопад 2017 року -24 години, грудень 2017 року - 40 годин; січень 2018 року - 64 години, лютий 2018 року - 32 годин;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" нарахування та виплату позивачу індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 з компенсацією втрати частини його доходу у вигляді доплати за несення ним служби у нічний час з 07.11.2015 по 28.02.5018 за період його невиплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати".

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем не було проведено оплати служби позивача в частині індексації грошового забезпечення, а також в частині доплати за службу у нічний час, що зумовлює виплату компенсації втрати частини його доходу у вигляді доплати за несення служби у нічний час.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 по справі №520/2238/22 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 доплати за несення служби у нічний час за період з 07.11.2015р. по 28.02.2018р. та сум індексації його грошового забезпечення за період з 07.11.2015р. по 31.10.2017р.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 доплати за несення служби в нічний час за період з 07.11.2015р. по 28.02.2018р. із розрахунку 1030 год.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення поліцейського за період з 07.11.2015р. по 31.10.2017р.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та здійснити виплату компенсації втрати частини доходу у порядку у порядку Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" ОСОБА_1 у зв`язку із несвоєчасною виплатою доплати за несення служби в нічний час за період з 07.11.2015р. по 28.02.2018р. із розрахунку 1030 год.

Позов у решті вимог залишено без задоволення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 частину витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, з викладенням неправильних висновків, які не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та здійснити позивачеві всіх доплат за несення служби в нічний час за період 07.11.2015 - 28.02.2018 із розрахунку 1416 фактично відпрацьованих нічних годин, а також в частині стягнення з відповідача повної суми судових витрат на оплату правової допомоги адвоката за складання процесуальних документів в сумі 4000,00 (чотири тисячі грн. 00 коп.).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що правом на перерву у нічні зміни за період з листопада 2015 року по лютий 2018 року ОСОБА_1 не користувався, а тому вважає, що зменшення кількості відпрацьованих позивачем нічних годин є виходом суду за межі позову, адже відповідачем надано офіційну інформацію про кількісні показники роботи позивача, які останнім не оспорювались, а тому є погодженими між сторонами. Також вказує на незгоду з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення судом витрат на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн., оскільки заявлені до відшкодування витрати у розмірі 4000,00 грн. є фактично понесеними та підтверджені матеріалами справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 проходить службу в Управлінні патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції на посаді заступника командира роти.

За доводами позивача, у період з 07.11.2015 по 28.02.2018 ОСОБА_1 не отримував доплати за службу у нічний час та з 07.11.2015 по 31.10.2017 - індексації грошового забезпечення поліцейського.

Відповідно до додатку №1 до листа за вих. №1265 від 30.12.2021 на запит представника позивача Департаментом визнано, що заявник за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 відпрацював у нічний час відповідно до відпрацьованого ним нічного часу в об`ємі 1416 годин, а саме: листопад 5015 року - 48 годин, грудень 2015 року - 64 годин; січень 2016 року - 64 години, лютий 2016 року - 48 годин, березень 2016 року - 64 годин, квітень 2016 року - 64 години, травень 2016 року - 64 години, червень 2016 року - 56 години, липень 2016 року - 56 годин, серпень 2016 року - 32 години, вересень 2016 року -64 години, жовтень 2016 року - 64 години, листопад 2016 року -24 години, грудень 2016 року - 48 годин; січень 2017 року - 24 години, лютий 2017 року - 48 годин, березень 2017 року - 56 годин, квітень 2017 року - 56 години, травень 2017 року - 24 години, червень 2017 року - 64 години, липень 2017 року - 56 годин, серпень 2017 року - 64 години, вересень 2017 року - 48 години, жовтень 2017 року - 56 години, листопад 2017 року -24 години, грудень 2017 року - 40 годин; січень 2018 року - 64 години, лютий 2018 року - 32 годин.

Не погодившись із повнотою оплати часу служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.11 розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260 (далі - Порядок №260) з указаної кількості часу (1416 год.) у цілях оплати часу служби позивача із кожного чергування уночі підлягає виключенню перерва - 2 години протягом кожної нічної зміни. Отже, оплаті підлягає час служби заявника уночі - 1030 год. (1416 год. - 193х2).

Разом з тим, в частині стягнення судових витрат на правову допомогу суд першої інстанції прийшов до висновку, що справедливим і співмірним відшкодуванням витрат буде сума в розмірі 1000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те що, зі змісту апеляційної скарги убачається, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції виключно в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначено Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно зі ст. 94 Закону України № 580-VIII "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 (далі по тексту - Закон № 580-VIII), поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. За поліцейськими, які тимчасово проходять службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі по тексту - постанова КМУ № 988) передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988 передбачено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

На реалізацію приписів ст.94 Закону № 580-VIII, Постанови № 988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (Порядок №260).

Згідно з п.5 Розділу І вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Відповідно до п.11 розділу ІІ Порядку №260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов. Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Зі змісту зазначених правових приписів убачається, що за несення служби в нічний час виплачується доплата у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Тобто, відповідна виплата проводиться, саме за кожну годину служби поліцейським у нічний час. При цьому, облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку № 260.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи додатку №1 до листа за вих. №1265аз від 30.12.2021 на запит представника позивача Департаментом визнано, що заявник за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 відпрацював у нічний час відповідно до відпрацьованого ним нічного часу в об`ємі 1416 годин, а саме: листопад 5015 року - 48 годин, грудень 2015 року - 64 годин; січень 2016 року - 64 години, лютий 2016 року - 48 годин, березень 2016 року - 64 годин, квітень 2016 року - 64 години, травень 2016 року - 64 години, червень 2016 року - 56 години, липень 2016 року - 56 годин, серпень 2016 року - 32 години, вересень 2016 року -64 години, жовтень 2016 року - 64 години, листопад 2016 року -24 години, грудень 2016 року - 48 годин; січень 2017 року - 24 години, лютий 2017 року - 48 годин, березень 2017 року - 56 годин, квітень 2017 року - 56 години, травень 2017 року - 24 години, червень 2017 року - 64 години, липень 2017 року - 56 годин, серпень 2017 року - 64 години, вересень 2017 року - 48 години, жовтень 2017 року - 56 години, листопад 2017 року -24 години, грудень 2017 року - 40 годин; січень 2018 року - 64 години, лютий 2018 року - 32 годин. Загалом - 1416 годин (а.с.15-17)

Враховуючи вищезазначені правові норми та зазначені відомості, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на доплату за несення служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 28.02.2018 із розрахунку 1416 годин.

Обставини стосовно показників тривалості часу несення поліцейської служби у нічний час відповідачем не спростовані.

Як наслідок, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для нарахування та виплати доплати за 386 годин робочого часу, оскільки будь-яких доказів віднесення їх до перерв під час нічних змін матеріали справи не містять, що також не заперечується відповідачем у справі.

Отже рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги в частині вирішення питання про відшкодування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат віднесено до повноважень суду за результатами розгляду справи та є дискреційними повноваженнями.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат позивачем надано до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 30.12.2021 (а.с. 18), за результатами якого складено акт надання послуг професійної правничої допомоги від 31.01.2022 (а.с.19).

Відповідно до вказаного акту заявнику надано послуги з первинної консультації клієнта на суму 500,00 грн. за 1 годину (з розрахунку 500,00 грн. за 1 годину); підготовка та подання адвокатського запиту на суму 500,00 грн. за 1 годину (з розрахунку 500,00 грн. за 1 годину); аналіз судової практики на суму 1000,00 грн. за 2 години (з розрахунку 500,00 грн. за 1 годину); підготовки та подача позову на суму 2000 грн. за 4 години (з розрахунку 500,00 грн. за 1 годину).

Загальна вартість послуг складає 4000,00 грн.

На підтвердження оплати наданих послуг позивачем до суду надано копію квитанції № 0.0..1 від 31.01.2022 (а.с.20).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Беручи до уваги, що дана справа є справою невеликої складності, враховуючи, що обсяг обставин, які є предметом доказування по даній справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини, не є надто значним, колегія суддів вважає, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. є завищеною та неспівмірною із складністю цієї справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Разом з тим, беручи до уваги те, що судом апеляційної інстанції задоволено частину позовних вимог ОСОБА_1 , а також те, що факт надання правничої допомоги підтверджено документально, колегія суддів вважає, що, з урахуванням принципу співмірності, на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

При цьому, колегія суддів не оспорює права адвоката самостійно визначати гонорар, однак, у даному випадку, не може вважати, що при встановленні такого розміру гонорару була врахована складність справи та інші істотні обставини. Наявні у матеріалах даної справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Висновки щодо можливості суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України», суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п.2 ч.1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладені вище висновки, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 по справі № 520/2238/22 слід змінити, виклавши абзаци 3, 5 та 7 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«- Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 доплати за несення служби в нічний час за період з 07.11.2015р. по 28.02.2018р. із розрахунку 1416 год.

- Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та здійснити виплату компенсації втрати частини доходу у порядку у порядку Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" ОСОБА_1 у зв`язку із несвоєчасною виплатою доплати за несення служби в нічний час за період з 07.11.2015р. по 28.02.2018р. із розрахунку 1416 год.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код - 40108646; місцезнаходження - 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) частину витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.»

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 по справі № 520/2238/22 - змінити, виклавши абзаци 3, 5 та 7 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

- Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 доплати за несення служби в нічний час за період з 07.11.2015р. по 28.02.2018р. із розрахунку 1416 год.

- Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та здійснити виплату компенсації втрати частини доходу у порядку у порядку Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" ОСОБА_1 у зв`язку із несвоєчасною виплатою доплати за несення служби в нічний час за період з 07.11.2015р. по 28.02.2018р. із розрахунку 1416 год.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код - 40108646; місцезнаходження - 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) частину витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова