Справа № 520/25605/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача - адвоката Тарана М.М. з питань відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіпласт" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , -
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2023р. позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 28.07.2021 року №6; стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіпласт" (вул. Залютинська, буд. 4, м. Харків, 61177, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22.700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Через підсистему «Електронний суд» 25.04.2023р. представником позивача - адвокатом Таран М.М., подано заяву з питань відшкодування судових витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката у сумі 22.500,00 грн., з відповідними доказами.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, подав заперечення щодо заяви з питань відшкодування судових витрат, мотивоване тим, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із: складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг); час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) взагалі не зазначений; обсягом наданих адвокатом послуг зазначений детальному описі надуманий та безпідставно розширений, час витрачений на участь у судових засіданнях не доведений.

Дослідивши матеріали справи, зміст поданої заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розгляд даної справи здійснювався судом в порядку загального позовного провадження.

19.01.2023р. представником позивача подано до суду відповідну заяву про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, про що також заявлено представником позивача під час судового розгляду справи.

Рішення по справі №520/25605/21 прийнято судом 18.04.2023р. (повний текст рішення виготовлено - 26.04.2023р.) та отримано позивачем на електронну адресу 26.04.2022р.

Документи на підтвердження понесених витрат подані адвокатом через підсистему «Електронний суд» 25.04.2023 р., тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 7 ст. 139 КАС України, на один день.

Ухвалою суду від 16.05.2023 року поновлено строк звернення до суду із заявою з питань відшкодування судових витрат.

Вирішуючи по суті питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАС України ці видатки належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилом ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАСУ).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАСУ для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на приписи ст.8 Конституції України, п.9 ч.3 ст.2, ч.4 ст.134, ч.5 ст.134, ч.6 ст.134, ч.9 ст.139 КАС України, зміст складових елементів верховенства права та неприпустимість зловживання правами суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; 5) пов`язаністю витрат з розглядом справи (тобто об"єктивною і неминучою вимушеністю); 6) обґрунтованістю розміру витрат та пропорційністю розміру витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 7) поведінкою сторони під час розгляду справи; 8) причиною виникнення спору; 9) результатом вирішення справи.

При цьому, з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України суд вважає за необхідне взяти до уваги правову позицію постанови Верховного Суду від 10.06.2021 року по справі №820/479/18 (адміністративне провадження №К/9901/365/19), де указано, що за положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним за параметрами, зокрема, складності справи, витраченого адвокатом часу, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказані висновки також наведені у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року по справі 810/3806/18, по справі №1740/2428/18 від 24 березня 2020 року, по справі №320/3271/19 від 07 травня 2020 року.

Отже, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 10.06.2021 року по справі №820/479/18 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним за параметрами, зокрема, складності справи, витраченого адвокатом часу, значення спору для сторони тощо.

Аналогічний правовий висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 22.06.2022р. по справі №380/3142/20.

Звідси слідує, що у силу п.9 ч.3 ст.2 та ч.5 ст.242 КАС України досягнення між учасниками суспільних відносин згоди з приводу фіксованого розміру гонорару адвоката за представництво інтересів у суді не призводить до безумовного правового наслідку у вигляді відшкодування повної суми цього гонорару поза межами критеріїв ч.4 ст.134, ч.5 ст.134, ч.6 ст.134, ч.9 ст.139 КАС України.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому Харківський окружний адміністративний суд вважає за необхідне керуватись правовими висновками останнього у часі рішення Верховного Суду з приводу розподілу судових витрат у вигляді видатків на професійну правничу допомогу, а саме - правовими позиціями, що сформульовані у постанові Верховного Суду від 22.06.2022р. по справі №380/3142/20.

Суд також зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16.

На підтвердження понесених витрат позивачем, адвокатом Таран М.М., надано до суду: копію договору про надання правової допомоги від 10.02.2021 №17, копію акту здачі-приймання наданих послуг від 24.04.2023 №1, копію рахунку на оплату від 24.04.2023 №24/04, копію платіжного інструкції від 25.04.2023р. №898, копію договору про залучення співвиконавця до виконання укладеного бюро договору про надання правової допомоги від 10.02.2021 №10-02/2021.

З наданих документів вбачається, що позивачем укладено з Адвокатським бюро «Лариси Коваленко» договір про надання правової допомоги від 10.02.2021 №17 (далі по тексту - Договір), відповідно до якого за дорученнями (замовленнями) Замовника (наданими в порядку, передбаченому цим Договором) Виконавець зобов`язується за оплату надавати Замовнику юридичні та інші послуги, визначені у додатках (дорученнях, замовленнях, Актах здачі-приймання наданих послуг тощо) до цього Договору, оформлених між Сторонами відповідно до його умов.

Відповідно до п. 1.3 Договору юридичні послуги за цим Договором надаються Виконавцем у наступних формах: 1.3.1. Надання Замовнику усних консультацій, рекомендацій, роз`яснень в сфері правознавства з питань, поставлених Замовником; 1.3.2. Надання Замовнику письмових консультацій, рекомендацій, довідок та висновків в сфері правознавства з питань, поставлених Замовником, а також - складення проектів документів правового характеру; 1.3.3. Здійснення правового аналізу документів та юридичних ситуацій, що виникають або можуть виникнути у правовідносинах Замовника з державою, юридичними та фізичними особами, складання процесуальних, правових та інших документів.

Сторонами Договору складено та підписано акт здачі-приймання наданих послуг від 24.04.2023 №1, відповідно до якого в період з 01.12.2021 по 18.04.2023 Адвокатським бюро «Лариси Коваленко» були надані послуги із складання позовної заяви разом із підготовкою документів в кількості 6 годин на суму 9.000,00 грн. (із розрахунку 1 година - 1.500,00 грн.), відповіді на відзив в кількості 1 година на суму 1.500,00 грн. (із розрахунку 1 година - 1.500,00 грн.), письмових пояснень від 03.02.2022р. в кількості 2 годин на суму 3.000,00 грн. (із розрахунку 1 година - 1.500,00 грн.), письмових пояснень від 17.04.2023р. в кількості 2 годин на суму 3.000,00 грн. (із розрахунку 1 година - 1.500,00 грн.), участі у судовому засіданні 18.01.2022р. в кількості 1 година на суму 1.500,00 грн. (із розрахунку 1 година - 1.500,00 грн.), участі у судовому засіданні 16.02.2022р. в кількості 1 година на суму 1.500,00 грн. (із розрахунку 1 година - 1.500,00 грн.), участі у судовому засіданні 17.03.2023р. в кількості 1 година на суму 1.500,00 грн. (із розрахунку 1 година - 1.500,00 грн.), участі у судовому засіданні 18.04.2023р. в кількості 1 година на суму 1.500,00 грн. (із розрахунку 1 година - 1.500,00 грн.). Загалом вартість наданих послуг становить - 22.500,00 грн.

За вищевказані послуги Адвокатським бюро «Лариси Коваленко» позивачу було виставлено рахунок на оплату від 24.04.2023 №24/04 на суму 22.500,00 грн., яку позивач сплатив, що підтверджується платіжною інструкцією від 25.04.2023 №898.

Також, Адвокатським бюро «Лариси Коваленко» та адвокатом Тараном Максимом Миколайовичем укладено договір про залучення співвиконавця до виконання укладеного бюро договору про надання правової допомоги від 10.02.2021 №10-02/2021 відповідно до якого Бюро залучає Адвоката до виконання договору про надання правової допомоги від 10.02.2021 №17, який зобов`язується надавати правову допомогу Клієнту Бюро Товариству з обмеженою відповідальністю «Профіпласт», на виконання Договору від 10.02.2021 №17 та виконувати доручення надані Клієнтом та прийняті Бюро.

Вирішуючи питання щодо співмірності заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає, що об`єм тексту позовної заяви є неспівмірним з витраченим на його підготовку часом в кількості 6 годин за актом здачі-приймання наданих послуг від 24.04.2023 №1.

До того ж, за матеріалами справи вбачається, що обсяг наданих послуг за актом здачі-приймання наданих послуг від 24.04.2023 №1 з підготовки відповіді на позов (фактично 1 аркуш) та пояснень від 03.02.2022р. (4 аркушів), від 17.04.2023р. (4 аркушів) є незначним та неспівмірним з витраченим на їх підготовку часом.

Стосовно участі у судових засіданнях, матеріалами справи підтверджено, що судові засідання 18.01.2022р., 16.02.2022р. та 07.03.2023р. проводились менш ніж 1 годину.

Відтак, суд доходить до переконання про те, що обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт є неспівмірним з витраченим на них часом, а також категорією складності справи.

Підсумовуючи викладені вище міркування, беручи до уваги правові висновки постанови Верховного Суду від 10.06.2021р. по справі №820/479/18 та від 22.06.2022р. по справі №380/3142/20, враховуючи надані до матеріалів справи документи та заперечення відповідача щодо заяви з питань відшкодування судових витрат, суд доходить до переконання про те, що у даному конкретному випадку справедливим і співмірним відшкодуванням витрат заявника на професійну правничу допомогу буде сума у розмірі 15.000,00 грн.

Відповідно до положень ч.5 ст. 252 КАС України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 252, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Заяву представника позивача подану в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіпласт" (вул. Залютинська, буд. 4, м. Харків, 61177, ) частину витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15.000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Заяву в решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Старосєльцева