Справа № 420/11226/23
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 год. 25 хв.

19 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Дробченко К.С.,

представника заявника: Бутрик А.О.,

представника відповідача: Бовра Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Олітранс Сервіс (місцезнаходження: 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 1; ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Олітранс Сервіс (місцезнаходження: 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 1; ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою від 17.05.2022р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху, а також надано заявнику строк до 18.05.2023 року до 09 год. 00 хв. на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у відповідності до положень Закону України Про судовий збір у розмірі 2684,00 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

17.05.2023 року о 17 год 47 хв. до суду надійшла заява заявника (вх. № ЕП/15428/22), яка була зареєстрована судом 18.05.2023 року про продовження строку для усунення недоліків ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 року, в якій заявник просив суд продовжити строк на усунення недоліків заяви до 18.05.2023 року 16 год. 00 хв., в обґрунтування якого зазначено, що заявником було сформовано та направлено 17.05.2023 року до органу Казначейської служби Реєстр бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 17.05.2023 року №119, із формуванням платіжного доручення на сплату судового збору у розмірі 3980,78 грн. на рахунок Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 18.05.2023 року продовжено строк на усунення недоліків заяви.

На виконання ухвали 18.05.2023 року заявник надав до суду клопотання про часткове усунення недоліків заяви, а саме надавши платіжні інструкції №1169 та № 1170 від 17.05.2023 року на загальну суму 1387,22 грн., та просить відстрочити заявнику решту не проведених на даний час органом Казначейської служби коштів у розмірі 1296,78 грн. до винесення рішення по суті спору у зв`язку з тим, що решта коштів за Реєстром бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 17.05.2023 року № 119 перебуває в опрацюванні органом Казначейської служби (Головного управління ДКС в Одеській області) та відповідну сплату станом на 12.50 хв. 18.05.2023 року не скеровано на адресу ГУ ДПС в Одеській обалсті.

Ухвалою від 18.05.2023 відкрито провадження у справі відповідно до ст.283 КАС України та призначено судове засідання на 19.05.2021р. о 10 год. 00 хв.

18.05.2023 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позов.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ від 09.05.2023 року №3230-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Олітранс Сервіс», з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв. У відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 09.05.2023 року №6306/15-32, №6307/15-32 посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області 16.05.2023 року о 12 год 42 хв був здійснений вихід з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «Олітранс Сервіс» () за адресою: господарської діяльності: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 1 та здійснено заходи щодо вручення копії наказу ГУ ДПС в Одеській області №3230-п від 09.05.2023 року та направлень на проведення перевірки. Однак, адвокатом товариства Боврою Д.Ю. відмовлено посадовим особам ГУ ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки, у зв`язку з чим, було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платинка податків.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, позивач посилається, зокрема на пункт 81.1 ст. 81 ПК України та вказує, що непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з заяви, Наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 09.05.2023 року №3230-п, призначено проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Олітранс Сервіс, , з 10.05.2023 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 19.11.2021 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Згідно преамбули наказу від 05.04.2023 року №2240-п, перевірка призначається на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами), у зв`язку з дотриманням умов ліцензування, недопущення порушень у сфері обігу пального в місцях його зберігання та задля здійснення заходів щодо перевірок суб`єктів, які отримали ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки за ідентичними адресами з іншими платниками податків.

У відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 09.05.2023 року №6306/15-32, №6307/15-32 посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області 16.05.2023 року о 12 год 42 хв був здійснений вихід з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «Олітранс Сервіс» () за адресою: господарської діяльності: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 1 та здійснено заходи щодо вручення копії наказу ГУ ДПС в Одеській області №3230-п від 09.05.2023 року та направлень на проведення перевірки.

Посадовими особами було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу ГУ ДПС в Одеській області від 09.05.2023 року №3230-п та направлення на перевірку від 09.05.2023 року №6306/15-32, №6307/15-32.

Однак, адвокатом товариства Боврою Д.Ю. відмовлено посадовим особам ГУ ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки.

Посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області складено 16.05.2023 року о 12 год 42 хв. акт відмови від допуску до перевірки (зареєстровано у наступному в контролюючому органі 16.05.2023 року за № 1793/15-32-09-02.

17.05.2023 року о 09 год. 02 хв. заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Олітранс Сервіс» ().

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Згідно з п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначений порядок проведення фактичної перевірки.

Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами пп. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Як встановлено судом з матеріалів справи, фактична перевірка ТОВ Олітранс Сервіс призначена наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 09.05.2023 року №3230-п на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20 та пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення вимог законодавства в сфері обігу пального.

Підставою для прийняття даного наказу слугувало наявою податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу господарської діяльності суб`єктів господарювання, які здійснювали закупівлю пального, при цьому отримали ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки за ідентичними адресами з іншими платниками податків.

За приписами пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється контролюючим органом, зокрема на реалізацію функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Так, відповідно до ст. 19-1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

19-1.1.4. здійснюють контроль, зокрема за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Отже, у даному випадку, підставою для проведення контролюючим органом фактичної перевірки, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що узгоджується з праовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 07.06.2022 року по справі №360/4140/20, від 08.12.2022 року по справі № 140/2889/21.

За змістом статті 283 КАС України після відкриття провадження у справі за відповідною заявою суд може або її задовольнити, або відмовити у її задоволенні. Наявність спору про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України має вбачатися саме на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою контролюючого органу, передбаченою частиною першою статті 283 КАС України.

При цьому у справах за заявою контролюючого органу, передбаченою пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, заперечення платника податків щодо правомірності проведення податкової перевірки, які полягають у оскарженні відповідного наказу про її проведення чи дій контролюючого органу при її проведенні, не можуть розглядатися як спір про право.

Під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення. Оскарження платником податків наказу про проведення перевірки є запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, однак, не є спором про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України і не перешкоджає розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Обґрунтованість причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків входять до предмета доказування у справах, передбачених пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України.

У випадку наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано незаконним.

З огляду на вищевказане правове регулювання та обставини справи, судом відхиляються твердження ТОВ Олітранс Сервіс стосовно відсутності підстав для допуску до проведення фактичної перевірки, яку призначено на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Як передбачено п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови.

З матеріалів справи судом встановлено, що представнику ТОВ Олітранс Сервіс посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області під час виходу на перевірку було пред`явлено копію наказу від 09.05.2023 року № 3230-п та направлень на перевірку.

Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача про те, що йому не було надано направлень на перевірку, а сам акт складений не за місцем здійснення господарської діяльності відповідача (м. Чорноморськ), а у м. Одесі з огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи (а.с. 55) міститься акт від 16.05.2023 року №1793/15-32-09-02, підписаний адвокатом Боврою Д.Ю. (під час судового засідання представник відповідача підтвердив, що це його підпис).

В зазначеному акті зокрема зазнається позиція відповідача про віжмову у допуску до перевірки у зв`язку з відсутністю діяльності під час воєнного стану, а також незаконністю та безпідставністю перевірки. При цьому жодних зауважень щодо місця складення акту перевірки та направлень відповідачем при підписанні акту не висловлено.

Однак, адвокатом товариства Боврою Д.Ю. відмовлено посадовим особам ГУ ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки, про що складений акт відмови від допуску до перевірки (зареєстровано у наступному в контролюючому органі від 16.05.2023 року за № 1793/15-32-09-02.

Судом також встановлено, що ТОВ Олітранс Сервіс відмовлено у допуску до проведення перевірки посадовим особам ГУ ДПС в Одеській області з підстав відсутності законних підстав для проведення перевірки та відсутністю діяльності під час воєнного стану, що підтверджується актом про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки від 16.05.2023 року за № 1793/15-32-09-02.

Проте, згідно встановлених судом фактичних обставин справи, причина відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення фактичної перевірки не була обґрунтованою.

Доводи відповідача про безпідставність проведення перевірки судом відхиляються, оскільки ТОВ Олітранс Сервіс вже захистило свої права шляхом не допуску посадових (службових) осіб позивача до проведення перевірки та оскарження в судовому порядку наказу від 09.05.2023 року № 3230-п.

Твердження відповідача про нездійснення господарської діяльності спростовуються довідкою, наданою ГУ ДПС в Одеській області (а.с. 9-50), з якої вбачається зокрема реєстрація податкових накладних.

В матеріалах справи міститься дві ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі дата реєстрації 19.11.2021 року (а.с. 58 та на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки дата реєстрації 03.02.2022 року (а.с. 59).

При цьому, представник відповідача зазначив під час розгляду справи по суті, що ТОВ Олітранс Сервіс» має намір здійснювати торгівлю пальним з країн Європи, однак не скористалося цим.

На питання суду у зв`язку з чим відповідачем не допущено представників позивача до перевірки, зазначив, що вважав наказ незаконним, а також у зв`язку з нездійсненням, а також нездійсненням господарської діяльності на підприємстві.

Натомість, під час розгляду Заяви у судовому засіданні представник заявника вказав в якості підстави для проведення перевірки на наявність ліцензії у ТОВ «Олітранс Сервіс» аналізу господарської діяльності суб`єктів господарювання, які здійснювали закупівлю пального, при цьому отримали ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів ведення обліку підакцизних товарів, ведення обліку товарних заказів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу визначено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема:

94.2.3. платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно п. 94.3 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

За приписами п. 94.4 ст. 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним (п. 94.5 ст. 94 Податкового кодексу України).

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Пунктом 94.6. статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку/електронному гаманці платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

У відповідності з п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Відповідно до п. 94.11 ст. 94 Податкового кодексу України, рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що за наявності обставин, передбачених пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення від 17.05.2023 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ Олітранс Сервіс.

Враховуючи, що відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт на майно накладається рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом, Головне управління ДПС в Одеській області своєчасно звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 283 КАС України про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків прийнято обґрунтовано та з дотриманням, встановленого порядку, відтак у суду наявні підстави для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, накладеного рішенням Головного управління ДПС в Одеській області.

Відповідно до ч. 8 ст. 283 КАС України, рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових органів та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Відповідно до ч.7 ст.283 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи доведеність заявником обставин щодо не допуску відповідачем посадових осіб посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області до обстеження територій та приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності, суд війшов висновку про обґрунтованість заяви Головного управління ДПС в Одеській області про зупинення видаткових операцій на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіден» у банках та фінансових установах.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням наведеного, враховуючи часткову сплату заявником судового збору при відкритті провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з заявника за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1296,78 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 268, 283 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Олітранс Сервіс (місцезнаходження: 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 1; ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - задовольнити повністю.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю Олітранс Сервіс (), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.05.2023 року.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) судовий збір у розмірі 1296,78 (одна двісті дев`яносто шість грн. 78 коп.) за подання позовної заяви немайнового характеру на рахунок: Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача - UA4015756; Код класифікації доходів бюджету 22030101 (https://adm.od.court.gov.ua/sud1570/gromadyanam/zbir/).

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2023 р.

Суддя О.М. Тарасишина