Справа № 560/1612/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1612/23
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить:

-визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.10.2022 року № 57 про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з 06.04.2022 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.04.2022 року, з врахуванням стажу роботи ОСОБА_1 з 05.04.1984 року по 06.10.1987 рік та з 20.05.1988 року по 17.05.1993 рік.

В підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 01.07.2022 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 08.07.2022 року № 57, позивачу відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку із відсутністю в електронній пенсійній справі сканованої копії трудової книжки.

30.09.2022 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 07.10.2022 року № 7, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

До страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 05.04.1984 рок по 06.10.1987 року, оскільки наказ про прийняття зазначено датою 05.04.1987 року, та з 20.05.1988 року по 17.05.1993 року, оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відроблені вихододні.

Позивач не погоджується з рішенням пенсійного органу від 07.10.2022 року № 7 про відмову у призначенні пенсії за віком та вважає, що має достатньо стажу трудової діяльності який дає йому право на призначення такої пенсії, тому звернувся в суд з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року залучено як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

Представник відповідача-Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подала до суду відзив на позовну заяву, в якій відповідач позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.

Обгрунтовуючи заперечення позову, представник відповідача пояснила, що 01.07.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 08.07.2022 року № 57, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

Про прийняте рішення позивач повідомлений листом від 20.07.2022 року № 2200-0218-8/46458.

Згідно наданих документів загальний страховий стаж позивача становив 12 років 7 місяців 2 дні.

30.09.2022 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.10.2022 року № 57, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу, про що позивач повідомлений листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.10.2022 року № 0218-8/65151.

До страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 05.04.1984 року по 06.10.1987 року, оскільки наказ про прийняття зазначено 05.04.1987 року, та з 20.05.1988 року по 17.05.1993 року, оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відробленні трудодні.

Страховий стаж позивача становить 16 років 2 місяці 29 днів.

Позивач не подав додаткових документів щодо підтвердження стажу роботи в строк, передбачений Законом.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Представник відповідача-Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у відзиві на позов заявила клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Вирішуючи зазначене клопотання суд враховує, що частиною 6 статті 262 КАС України передбачено право суду відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а саме: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Так як дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Представник відповідача-Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області подала до суду відзив на позовну заяву, в якій відповідач позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.

Обгрунтовуючи заперечення позову, представник відповідача пояснила, що заява позивача від 30.09.2022 року за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 05.04.1984 року по 06.10.1987 року, оскільки наказ про прийняття зазначено 05.04.1987 року, та з 20.05.1988 року по 17.05.1993 року, оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відробленні трудодні.

Страховий стаж позивача обчислений в розмірі 16 років 2 місяці 29 днів.

Враховуючи наведене, відповідач прийняв правомірне рішення про відмову у призначенні пенсії в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховує наступне.

Судом встановлено, що 01.07.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Подана заява та додані до неї документи прийняті 01.07.2022 року та зареєстровані у пенсійному органі за № 2156, що підтверджується копією розписки-повідомлення.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 08.07.2022 року № 57, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

Згідно наданих документів загальний страховий стаж позивача обчислений в розмірі 12 років 7 місяців 2 дні.

Також пенсійний орган повідомив про відсутність в електронній пенсійній справі сканованої копії трудової книжки та вказав, що після повторного звернення за призначенням пенсії з необхідними додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто.

Про прийняте рішення позивач повідомлений листом від 20.07.2022 року № 2200-0218-8/46458.

30.09.2022 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Подана заява та додані до неї документи прийняті 30.09.2022 року та зареєстровані у пенсійному органі за № 3121, що підтверджується копією розписки-повідомлення.

Разом із цією заявою позивач надав трудові книжки, в тому числі трудову книжку колгоспника.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.10.2022 року № 57, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

До страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 05.04.1984 року по 06.10.1987 року, оскільки наказ про прийняття позивача на роботу зазначено датою 05.04.1987 року, та з 20.05.1988 року по 17.05.1993 року, оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відробленні вихододні.

Про прийняте рішення позивач повідомлений листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.10.2022 року № 0218-8/65151.

Згідно наданих документів загальний страховий стаж позивача обчислений в розмірі 16 років 2 місяці 29 днів.

Згідно із записом № 1 від 20.05.1988 року трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 03.08.1988 року, позивач на підставі розпорядження № 277 від 19.05.1988 року прийнятий муляром на будівельну ділянку до риболовецького колгоспу імені 21 з`їзду КПРС.

Згідно із записом № 3 від 17.05.1993 року трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 03.08.1988 року, позивач на підставі розпорядження № 200 від 18.06.1993 року звільнений від роботи за згодою сторін.

Відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника, а саме: "Прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві" та "Виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві", за 1988 рік річний мінімум трудової участі встановлений-180, позивач відпрацював 183, за 1989 рік-280, позивач відпрацював 282, за 1990 рік-250, позивач відпрацював 253, за 1991 рік-250, позивач відпрацював 252, за 1992 рік-250, інформації щодо кількості відпрацьованих днів немає, за 1993 рік-94, інформації щодо кількості відпрацьованих днів немає.

Згідно із записом № 3 від 05.04.1984 року трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10.02.1981 року, позивач, на підставі наказу № 17 параграф 1 від 05.04.1987 року прийнятий лаборантом школи.

Згідно із записом № 4 від 06.10.1987 року трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10.02.1981 року, позивач, на підставі наказу № 6 параграф 2 від 06.10.1987 року звільнений за власним бажанням.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, (далі-Закон № 1058-IV).

Вказаний Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", (частина 1 статті 5 Закону № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Як один із видів пенсійних виплат, в солідарній системі призначається пенсія за віком, (пункт 1 частини 1 статті 9 Закону №1058-IV).

Згідно із частинами 1, 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 794 від 04.06.1998 року "Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування" встановлено, що починаючи з 1 липня 2002 року обчислення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1, 2 та частини 4 статті 26 Закону № 1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

- з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частинами 1, 3 статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затвердило "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 1.1 Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви, (пункт 1.8 Порядку № 22-1).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності-за формою згідно з додатком 3 до Положення;

Відповідно до пункту 2.23 Порядку № 22-1, при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб повідомляє про необхідність до оформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Згідно із пунктами 4.3, 4.7 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

До 01 січня 2004 року страховий стаж працівників обраховувався відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року, який набрав чинності 01.01.1992 року на підставі постанови ВР України від 6 грудня 1991 року № 1788-XII, (далі Закон № 1788-XII).

Згідно із пунктом г) статті 3 Закону № 1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: інші особи, які підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 56 Закону № 1788-XII, встановлює види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Так, відповідно до частин 1, 2, пункту а) частини 3 статті 56 цього Закону, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердив "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", (далі Порядок № 637).

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 23 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 була затверджена "Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", (далі Інструкція № 162).

Вказана Інструкція перестала застосовуватися відповідно до наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.

Згідно із пунктами 1.5, 2.3, 2.4, 2.6, 2.9 Інструкції № 162, питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення-у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Відповідно до пункту 13 "Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників", затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню і видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу.

Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видання несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Із змісту наведених правових норм суд робить такі висновки: право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV, відповідно підставами для відмови в призначенні пенсії за віком є відсутність встановленого законодавством страхового стажу та недосягнення особою встановленого законодавством віку;

-призначення пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках передбачених Законом № 1058-IV;

-звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання особою заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії;

-пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії;

-основним документом, що підтверджує трудовий (страховий) стаж в період до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, тобто до 01 липня 2000 року, є трудова книжка;

-страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

-необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, при цьому для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи;

-працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці;

-відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, в зв`язку з чим недотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи якій належить трудова книжка, та відповідно не може впливати на її особисті права;

-неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист, в тому числі і щодо вирішення питання призначення пенсії за віком, (такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17);

-право позивача на пенсійне забезпечення не повинно безумовно залежати від відсутності наказів підприємства з кадрових питань, інших первинних документів в підтвердження записів у трудовій книжці про трудову діяльність, оскільки отримати такі документи неможливо як позивачу так і відповідачам за відповідними запитами із-за військової агресії російської федерації, на території якої знаходиться навчальна установа (школа) де працював позивач;

-законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах;

-право особи на одержання пенсії повинно встановлюватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію;

-обчислення трудового стажу колгоспника залежить від встановленого правлінням колгоспу мінімуму трудоднів які необхідно відпрацювати особі та фактичної кількості відпрацьованих трудоднів працівником.

Позивач не оскаржив рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 08.07.2022 року № 57, прийняте за результатами розгляду його заяви про призначення пенсії за віком від 01.07.2022 року, яким йому відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

Суд при вирішенні спору враховує, що позивач при зверненні до суду не визначив Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області відповідачем, та не заявив відповідне клопотання до суду про притягнення пенсійного органу в якості співвідповідача.

Також суд бере до уваги те, що при поданні заяви від 01.07.2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, позивач не надав разом із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області трудову книжку, в зв`язку із чим пенсійний орган не мав можливості виготовити скановану копію трудової книжки та внести таку копію в електронну пенсійну справу для належного розгляду та прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області.

Вказані обставини підтверджуються копією розписки-повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про прийняття від позивача 01.07.2022 року заяви та доданих до неї документів та їх реєстрацію у пенсійному органі за № 2156.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.10.2022 року № 57, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу.

До страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 05.04.1984 року по 06.10.1987 року, оскільки наказ про прийняття зазначено 05.04.1987 року, та з 20.05.1988 року по 17.05.1993 року, оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відробленні вихододні.

Згідно наданих документів загальний страховий стаж позивача обчислений в розмірі 16 років 2 місяці 29 днів.

Суд вважає, що позовна вимога в якій позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.04.2022 року, з врахуванням стажу роботи ОСОБА_1 з 05.04.1984 року по 06.10.1987 рік та з 20.05.1988 року по 17.05.1993 рік підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Період трудової діяльності позивача з 05.04.1984 року по 06.10.1987 року, згідно із записами № 3 від 05.04.1984 року та № 4 від 06.10.1987 року в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 10.02.1981 року, необхідно зарахувати до страхового стажу позивача повністю, оскільки помилку в написанні року наказу на підставі якого позивач був прийнятий на посаду лаборанта школи, допустила саме адміністрація школи яка повинна нести відповідальність за правильність внесення записів у трудову книжку.

Недотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи якій належить трудова книжка, та відповідно не може впливати на її особисті права.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації освітньої установи не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист, в тому числі і щодо вирішення питання призначення пенсії за віком.

Суд при вирішенні спору враховує, що отримання додаткових документів на підставі яких було би можливо встановити наявність помилки в трудовій книжці року при написанні року прийняття позивача на роботу, отримати на даний час неможливо в зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, оскільки навчальний заклад розташований на окупованій території.

Період трудової діяльності позивача з 20.05.1988 року по 17.05.1993 рік згідно із записом № 1 від 20.05.1988 року в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 03.08.1988 року де зазначено, що позивач на підставі розпорядження № 277 від 19.05.1988 року прийнятий муляром на будівельну ділянку до риболовецького колгоспу імені 21 з`їзду КПРС, та згідно із записом № 3 від 17.05.1993 року трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 03.08.1988 року, де зазначено, що позивач на підставі розпорядження № 200 від 18.06.1993 року звільнений від роботи за згодою сторін, необхідно зарахувати частково, а саме: з 20.05.1988 року по 31.12.1991 року, оскільки позивач має за вказаний період вихододнів більше встановлених правлінням колгоспу річних мінімумів трудової участі, а також враховуючи зміст позовних вимог де позивач просить зарахувати йому до страхового стажу період роботи починаючи саме із 20.05.1988 року.

Не підлягає зарахуванню до страхового стажу період трудової діяльності позивача за період з 01.01.1992 року по 17.05.1993 року, оскільки при встановленому мінімумі трудової участі в громадському господарстві в трудовій книжці колгоспника, в самій книжці повністю відсутні записи про трудову участь позивача за вказаний період.

Позивачу 6 квітня 2022 року виповнилося 63 роки, тобто станом на дату звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком від 01.07.2022 року вік позивача становив 63 роки 2 місяці 25 днів, а на дату повторного звернення із заявою про призначення пенсії за віком від 30.09.2022 року вік позивача становив 63 роки 5 місяців, що відповідає вимогам частини 2 статті 26 Закону № 1058-IV.

Загальний страховий стаж позивача в сумі, а саме: обрахованого пенсійним органом в розмірі 16 років 2 місяці 29 днів, а також зарахованого позивачу за даним рішенням суду за періоди з 05.04.1984 року по 06.10.1987 року (3 роки 6 місяців 2 дні), та з 20.05.1988 року по 31.12.1991 року (3 роки 7 місяців 12 днів), становить більше 22 років, що надає позивачу право для призначення пенсії за віком, враховуючи вік позивача на дату звернення до пенсійного органу із відповідною заявою, так як страховий стаж відповідно до частини 2 статті 26 Закону № 1058-IV повинен становити від 19 до 29 років.

Оскільки вік позивача на дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком від 30.09.2022 року та страховий стаж в розмірі більше 22 років відповідають вимогам частини 2 статті 26 Закону № 1058-IV суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії за віком, в зв`язку із чим необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.10.2022 року № 57, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", необхідно визнати протиправним та скасувати.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Отже в даній ситуації за умови підтвердження трудового стажу, позивач як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у таких постановах-від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а та від 31 січня 2019 року у справі №233/1181/17.

В зв`язку з тим, що позивач має право на призначення пенсії за віком, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім такого випадку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 08.07.2022 року № 57, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу та додатково повідомлено про відсутність в електронній пенсійній справі сканованої копії трудової книжки.

При цьому пенсійний орган вказав, що після повторного звернення за призначенням пенсії з необхідними додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто.

Вперше заява позивачем була подана 01.07.2022 року, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку,-06.04.2022 року.

Повторно позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 30.09.2022 року, до якої додав трудові книжки, що підтверджується копією розписки-повідомлення від 30.09.2022 року за № 3121, тобто документи були подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, із чого слідує, що днем звернення за призначенням пенсії необхідно вважати день прийняття заяви про призначення пенсії, а саме: 01.07.2022 року, яка в свою чергу подана не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку,-06.04.2022 року.

В такому випадку суд приходить до висновку, що необхідно зобов`язати відповідача-Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме: з 07.04.2022 року.

Підсумовуючи викладене, аналізуючи все в сукупності, суд вважає, що позов обгрунтований частково, доведений дослідженими доказами частково, тому підлягає частковому задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком період трудової діяльності з 05.04.1984 року по 06.10.1987 року лаборантом школи та з 20.05.1988 року по 31.12.1991 року в риболовецькому колгоспі імені 21 з`їзду КПРС, згідно записів у трудових книжках.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.10.2022 року № 57, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком в зв`язку із недостатністю страхового стажу, передбаченого частиною 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, починаючи із 07.04.2022 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7,Вінниця,Вінницька область,21100 , код ЄДРПОУ - 13322403)

Головуючий суддя В.К. Блонський