Справа № 580/2980/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року справа № 580/2980/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась Військова академія (м. Одеса) з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 714 867 грн. 60 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 20.07.2017 з відповідачем був укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант». 02.07.2021 вказаний контракт був достроково розірваний та наказом №37-РС від 02.07.2021 відповідач був виключений зі списків особового складу. У зв`язку із розірванням контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на його утримання під час навчання на суму 714 867 грн 60 коп. У зв`язку з не відшкодуванням відповідачем суми витрат на навчання позивач звернувся до суду.

Відповідач проти позову заперечив. 20.03.2023 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з 03.12.2013 по 02.07.2021 був прийнятий на військову службу за контрактом в Збройні Сили України і на момент зарахування курсантом був військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом та проходив навчання без відриву від служби.

Зазначає, що на нього поширюються гарантії, передбачені частинами 7 і 8 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-Х11 та ст. 44 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 №1556-V11, якими визначено право учасника бойових дій на отримання державної цільової підтримки для здобуття вищої освіти у державних та комунальних закладах.

Щодо стягнення грошового забезпечення у складі витрат, пов`язаних з утриманням військовослужбовця у вищому навчальному закладі, зазначає таке.

Згідно ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-Х11 військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладах є видом військової служби. Згідно статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-Х11 військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Грошове забезпечення військовослужбовця за своїм змістом є винагородою за державну службу особливого характеру і виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці (професійної діяльності), гарантією соціального захисту військовослужбовця, тому не підлягає стягненню.

Посилається на пункт 13 Порядку №260, який передбачає, що грошове забезпечення, визначене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає, крім випадків повернення сум грошової допомоги (при звільненні з військової служби) у разі скасування наказу відповідного командира про звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до чинного законодавства.

Для курсантів, на яких поширюється дія пункту 6 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період. На момент зарахування на навчання відповідач проходив військову службу за контрактом (тих, хто зарахований на навчання з військової служби) і його грошове утримання було вище грошового утримання у Військовій академії (м. Одеса), а отже не може входити до витрат і стягуватись, оскільки відповідач проходив військову службу, а не лише навчання.

Таким чином у законах України відсутні умови щодо відшкодування, повернення правильно обрахованих та виплачених сум грошового забезпечення військовослужбовця, у тому числі з підстав розірвання контракту, звільнення з військової служби, навіть з підстав притягнення до відповідальності за тяжкі злочини, у зв`язку з чим норми Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 і наказу №419 мають дискримінаційні ознаки і не відповідають нормам ч. 3 ст. 17, ст.ст. 19,22,41,55,60,64,68 Конституції України, ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-Х11, ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-Х11, статтям 2, 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-Х11. В цій частині посилається на правові позиції верховного Суду, викладені у п. 37 постанови у справі №460/582/19.

Зазначає, що за вказаних обставин відсутні підстави для включення грошового забезпечення до складу витрат, пов`язаних з утриманням військовослужбовця у вищому навчальному закладі, та для їх стягнення.

Законами України не наведений перелік витрат, пов`язаних із утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим має місце невідповідність закону критерію якості та передбачуваності для особи. Також законом не встановлено обов`язку відшкодування грошового забезпечення військовослужбовця у разі припинення військової служби. У зв`язку з цим вважає довідку щодо вартості наданих комунальних послуг на суму 27293,45 грн безпідставною.

Протягом навчального процесу відповідач для проживання і харчування не використовував приміщення і ресурси позивача, оскільки проживав за адресою АДРЕСА_1 (з жовтня 2017 року по липень 2021 року), тому вважає довідку щодо вартості наданих комунальних послуг на суму 27 293 грн 45 коп безпідставною.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

27.03.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що 02.07.2021 відповідач був відрахований з числа курсантів через небажання продовжувати навчання, виключений із списків особового складу Військової академії та знятий зі всіх видів забезпечення. Разом з тим, після відрахування відповідач виявив згоду на реалізацію свого права щодо добровільного відшкодування нарахованих витрат, отже 02.07.2021 відповідач погодився з довідкою-розрахунком №1/55/973 та зобов`язався сплатити суму заборгованості протягом року, тобто до 02.07.2022, скріпивши його своїм підписом. Зважаючи на суму боргу 714 867 грн 60 коп, позивачем за домовленістю з відповідачем було визначено, що заборгованість має бути сплачена протягом року.

Щодо наявності у відповідача статусу учасника бойових дій зазначив, що засади військової освіти регулюються аналогічними нормами, передбаченими Законом України «Про освіту» та Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Порядок надання державної соціальної підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної освіти врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 №975. Порядок відшкодування коштів державного або місцевого бюджету, витрачених на оплату послуг з підготовки фахівців, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року №658, проте він не поширюється на військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, та передбачає, що відповідно до законодавства передбачено окремий порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням (утриманням та навчанням) певних категорій здобувачів вищої освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання або військових начальних підрозділах вищих навчальних закладів.

Щодо посилань відповідача на пункт 13 Порядку №260 зазначив, що у відповідності до пункту 1 розділу першого вказаного Порядку він визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам і не охоплює відносини стосовно відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти.

Щодо посилань відповідача на пункт 6 Порядку №964 та підпункт 2.1.1.2 Порядку №419 зазначив, що відповідач проходив військову службу до вступу до Військової академії (м. Одеса) в період з 12.10.2012 по 27.08.2017, то ці доводи відповідача безпідставні з огляду на відбування строкової військової служби протягом п`яти років до вступу до Військової академії (м. Одеса). А отже при нарахуванні витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 , Військова академія (м. Одеса) керувалась пунктом 5 Порядку 964 (курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти), та пунктом 2.1.1.1. Порядку №419, згідно з яким курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення.

Щодо доводів відповідача про вартість наданих комунальних послуг зазначив, що у відповідності до пункту 3 Порядку 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У відповідності до контракту, укладеного між позивачем та відповідачем, позивач створив необхідні для навчання умови, визначені наказами МОУ та МОНУ, статутом ВВНЗ та іншими актами. У відповідності до довідки щодо вартості наданих комунальних послуг курсанту Військової академії (м. Одеса) ОСОБА_1 було складено узагальнюючу довідку-розрахунок від 02.07.2021 року №1/55/973, з якою відповідач погодився.

29.03.2023 позивач подав додаткові пояснення, в яких щодо стягнення з відповідача витрат на оплату комунальних послуг та енергоносіїв зазначив, що у відповідності до п.2.1.6 наказу N 419/831/240/605/537/219/534 до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гаряча вода - 0,0134 ГКал.; вода та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергія - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році. У відповідності до п. 2.1.6.1 наказу №419/831/240/605/537/219/534 курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках.

Ухвалою судді від 19.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_1 з 03.12.2013 був прийнятий у Збройні Сили України на військову службу за контрактом.

20.07.2017 між відповідачем та Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до якого відповідач зобов`язувався: продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Згідно п. 190 наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) від 28.08.2017 №183 військовослужбовця служби за контрактом ОСОБА_1 поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами, встановлено посадовий оклад 530 грн.

Згідно витягу із наказу начальника Військової академії (по особовому складу) м. Одеса №37-РС від 02.07.2021 відповідач був відрахований з числа курсантів Військової академії (м. Одеса) через небажання продовжувати навчання. Розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Згідно витягу із наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) м. Одеса №135 від 02.07.2021 відповідач був виключений із списків особового складу академії, знятий з усіх видів забезпечення. Згідно Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964, старшому солдату ОСОБА_1 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса) з 28.08.2017 по 02.07.2021 в сумі 714 867 грн 60 коп.

Згідно довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у Військовій академії (м. Одеса) №1/55/973 від 02.07.2021, фактичні витрати по утриманню відповідача за період з 28.08.2017 по 02.07.2021 складають 714 867 грн 60 коп, в т.ч. грошове забезпечення 579 799 грн 44 коп; продовольче забезпечення 86 254 грн 08 коп; речове забезпечення 13 830 грн 20 коп; медичне забезпечення 7690 грн 43 коп; спожиті комунальні послуги та енергоносії 27 293 грн 45 коп. У розрахунку міститься відмітка про згоду відповідача із розрахунком, скріплена підписом відповідача.

Довідка розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у Військовій академії (м. Одеса) №1/55/973 від 02.07.2021 на суму 714 867 грн 60 коп включає витрати за наступними довідками:

- довідки про грошове забезпечення відповідача у Військовій академії (м. Одеса), згідно якої грошове забезпечення відповідача за період з серпня 2017 року по липень 2021 року складає 579 799 грн 44 коп.

- довідки-розрахунку продовольчого забезпечення на старшого солдата ОСОБА_1 про повне нарахування у Військовій академії (м. Одеса) між нормою №1 загальновійськовою та нормою №1-загальновійськова для курсантів, загальна сума продовольчого забезпечення за період з 28.08.2017 по 02.07.2021 складає 86 254 грн 08 коп.

- довідки-розрахунку №1/52 від 30.06.2021, згідно якої сума матеріально-технічного забезпечення відповідача за період з 28.08.2017 по 02.07.2021 складає 13 830 грн 20 коп.

- до листа Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №548/2643 від 11.06.2021, згідно якого сума витрачених грошових коштів на лікування та обстеження відповідача складає 7690 грн 43 коп.

- довідки щодо вартості наданих комунальних послуг за період з 28.07.2017 по 02.07.2021, згідно якої сума наданих відповідачу комунальних послуг складає 27 293 грн 45 коп.

Згідно довідки Військової академії (м. Одеса) №26/5/202 від 12.07.2022 станом на 11.07.2022 залишок заборгованості відповідача з витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі складає 714 867 грн 60 коп.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості з витрат на утримання у вищому навчальному закладі, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03. 1992. (далі Закон №2232).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно частин 1, 3 статті 25 Закону України №2232 підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Згідно частини 5 статті 25 Закону України №2232 з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

Військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки є видом військової служби (частина шоста статті 2 Закону № 2232-XII).

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина третя статті 24 Закону № 2232-XII).

Згідно із частиною 10 статті 25 Закону № 2232-XII, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органом виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно наказу начальника Військової академії (по особовому складу) м. Одеса №37-РС від 02.07.2021 відповідач був відрахований з числа курсантів Військової академії (м. Одеса) через небажання продовжувати навчання.

Заявлений спір пов`язаний з питаннями реалізації прав та обов`язків особи, яка перебувала на посаді публічної служби, зокрема питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до спору про відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, після звільнення військовослужбовця з військової служби.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати) врегульований Порядком відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964).

Витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі (пункт 2 Порядку № 964).

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки (пункт 3 Порядку № 964).

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (пункт 4 Порядку № 964).

На виконання пункту 3 Порядку № 964 Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).

Пунктом 2 Порядку № 419 визначено методику розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ВНЗ.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (підпункт 2.1 Порядку № 419).

Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту (підпункт 2.1.1 Порядку № 419).

Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування (підпункт 2.1.2 Порядку № 419).

В свою чергу продовольче забезпечення здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації» та наказу Міністерства оборони України від 09 грудня 2002 року № 402 «Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час».

Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані

із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами

забезпечення та лазне-пральними послугами. (підпункт 2.1.3 Порядку № 419).

В свою чергу речове забезпечення здійснюється відповідно до Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказ Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232, згідно із абзацом дванадцятим пункту 4 розділу ІІІ якого, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Згідно із пунктом 19 вищевказаної Інструкції у разі вибуття зі складу військової частини, з`єднання, виду Збройних Сил, ОК, ВМС окремим військовослужбовцям, командам, підрозділам, військовим частинам, з`єднанням видається атестат на речове майно, який є основним документом для зарахування на речове забезпечення за новим місцем служби. В атестаті відображається забезпеченість речовим майном.

Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані

з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях (підпункт 2.1.4 Порядку № 419).

До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та

енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу

споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що

встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій

розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році. (підпункт 2.1.6 Порядку № 419).

Забезпечення комунальними послугами та енергоносіями здійснюється відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Згідно пункту 5 Порядку №964 витрати відшкодовуються у повному розмірі:

- курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти, курсантами жіночої статі - за весь період навчання;

- курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством

строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк.

Судом встановлено, що позивач вступив до Військової академії (м. Одеса) після проходження строкової військової служби, отже зобов`язаний відшкодувати витрати на утримання за весь період навчання.

З довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у Військовій академії (м. Одеса) №1/55/973 від 02.07.2021 вбачається, що фактичні витрати по утриманню відповідача за період з 28.08.2017 по 02.07.2021 складають 714 867 грн 60 коп, в т.ч. грошове забезпечення 579 799 грн 44 коп; продовольче забезпечення 86 254 грн 08 коп; речове забезпечення 13 830 грн 20 коп; медичне забезпечення 7690 грн 43 коп; спожиті комунальні послуги та енергоносії 27 293 грн 45 коп. У розрахунку міститься відмітка про згоду відповідача із розрахунком, скріплена підписом відповідача.

Таким чином, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, на грошове забезпечення у сумі 579 799 грн 44 коп, продовольче забезпечення 86 254 грн 08 коп; речове забезпечення 13 830 грн 20 коп; медичне забезпечення 7 690 грн 43 коп; спожиті комунальні послуги та енергоносії 27 293 грн 45 коп, всього у сумі 714 867,60 грн.

Щодо доводів відповідача про відсутність правових підстав для стягнення грошового забезпечення у сумі 579 799 грн 44 коп суд зазначає таке.

Заперечуючи позовні вимоги в цій частині позивач зазначає, що грошове забезпечення військовослужбовця за своїм змістом є винагородою за державну службу особливого характеру і виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці (професійної діяльності), гарантією соціального захисту військовослужбовця, тому не підлягає стягненню.

Наслідки дострокового розірвання контракту за таких умов для курсанта встановлені частиною десятою статті 25 Закону № 2232-XII та передбачають відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, проте у вказаній нормі не наведений перелік витрат, пов`язаних із утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, у зв`язку із чим суд зазначає про невідповідність закону критерію якості та передбачуваності для особи.

Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2232- Х11.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Статтею 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі. Військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Ч. 2 вказаної статті передбачає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджені тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців строкової військової служби згідно з додатком 12; схему тарифних коефіцієнтів за посадами курсантів вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання) та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, закладів фахової передвищої військової освіти, закладів вищої освіти Міністерства фінансів, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, ліцеїстів військових ліцеїв, військово-морських ліцеїв, ліцеїв-інтернатів, ліцеїв цивільного захисту, ліцеїв з посиленою військово-фізичною підготовкою та ліцеїв з військово-спортивною підготовкою з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, згідно з додатком 13; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Пунктом 1 Порядку №260 передбачено, що особам офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що займають посади слухачів, ад`юнктів і докторантів, курсантів вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та науково-дослідних установ, за період навчання виплачується грошове забезпечення, яке вони отримували за займаними посадами перед зарахуванням на навчання.

Пунктом 6 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення курсантів (крім військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу військової служби за контрактом) включає: посадовий оклад; курсантську посадову надбавку; підвищення посадового окладу за результатами чергової екзаменаційної сесії; допомогу військовослужбовцям строкової військової служби, звільненим з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Отже за змістом вказаних приписів курсанти вищих навчальних закладів проходять військову службу і їм виплачується грошове забезпечення, передбачене ст. 9 Закону №2011-Х11, Постановою №704 та Порядком №260.

Пунктом 13 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає.

Водночас частина 1 ст. 25 Закону №2232-Х11 визначає навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти як підготовку громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу.

Згідно пункту 166 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 після зарахування до списків особового складу вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти курсанти або студенти проходять первинну військово-професійну підготовку.

Курсанти під час проходження військової служби (навчання) можуть призначатися до складу добового наряду для підтримання внутрішнього порядку, охорони особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, приміщень і майна вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, здійснення контролю за станом справ у підрозділах, своєчасного вжиття заходів щодо запобігання правопорушенням, виконання інших обов`язків внутрішньої служби, а також для несення гарнізонної служби та служби гарнізонних варт у порядку, визначеному статутами Збройних Сил України.

Отже з врахуванням мети та змісту навчання грошове забезпечення курсантів є витратами, які пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти.

За вказаних обставин застосуванню підлягають норми Порядку № 964 та Наказу № 419 як спеціальні нормативні акти, які передбачають здійснення відшкодування у розмірі фактичних витрат пов`язаних із утриманням під час навчання, зокрема, по грошовому забезпеченню, а не пункт 13 Порядку №260.

Отже доводи відповідача в цій частині є необгрунтованими.

Щодо доводів відповідача про те, що він протягом навчального процесу для проживання і харчування не використовував приміщення і ресурси позивача, оскільки проживав за адресою АДРЕСА_1 (з жовтня 2017 року по липень 2021 року), тому вартість наданих комунальних послуг на суму 27 293 грн 45 коп відшкодуванню не підлягає, суд зазначає таке.

Згідно п. 167 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 курсанти першого і другого курсів (крім курсантів із числа військовослужбовців військової служби за контрактом) розміщуються в казармах (спальних приміщеннях) у порядку, встановленому Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України для військовослужбовців строкової військової служби.

Курсанти третього і наступних курсів (слухачі та курсанти із числа військовослужбовців військової служби за контрактом - незалежно від курсу) мають право проживати в гуртожитках, які розташовані на територіях вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, а сімейні - у сімейних гуртожитках або з дозволу начальника вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - у жилих приміщеннях за межами навчального закладу.

Згідно ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже допустимим доказом тієї обставини, що відповідач проживав у жилому приміщенні за межами навчального закладу і не користувався комунальними послугами, наданими позивачем, є письмовий дозвіл начальника Військової академії (м. Одеса).

Відповідач надав письмову заяву ОСОБА_2 від 18.03.2023, згідно якої відповідач з 01.10.2017 по 01.07.2021 проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , проте вказана заява не є дозволом начальника Військової академії (м. Одеса) на проживання поза межами навчального закладу, тому не є допустимим доказом на підтвердження тієї обставини, що відповідач не користувався комунальними послугами, наданими позивачем. Отже доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

Щодо посилання відповідача на наявність у нього статусу учасника бойових дій як на підставу звільнення від відшкодування витрат на утримання під час навчання суд зазначає таке.

Частинами 7 і 8 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-Х11 передбачено, що держава забезпечує учасникам бойових дій та їх дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних та комунальних закладах освіти.

Державна цільова підтримка для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти надається у вигляді: повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти; соціальної стипендії; безоплатного забезпечення підручниками; безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних в закладах освіти; безоплатного проживання в гуртожитку; інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови надання державної цільової підтримки для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти зазначеним категоріям громадян визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 21 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 №2145-V111 освіта військового спрямування є спеціалізованою освітою.

Ч. 15 ст. 44 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 №1556-V11 передбачає, що держава забезпечує особам, визнаним учасниками бойових дій, державну цільову підтримку для здобуття вищої освіти у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державна цільова підтримка для здобуття вищої освіти надається, зокрема, у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Порядок та умови надання державної цільової підтримки для здобуття вищої освіти зазначеним категоріям громадян визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 №975 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 №686) затверджені Порядок та умови надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти.

Пунктом 2 Постанови №975 передбачено центральним органам виконавчої влади, Міністерству освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям забезпечити виконання цієї постанови державними та комунальними закладами професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, що належать до сфери їх управління або передані на фінансування з відповідних місцевих бюджетів, за рахунок та в межах видатків, передбачених на зазначені цілі у кошторисах закладів освіти, затверджених в установленому порядку.

Пунктом 1 Порядку і умов надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, затверджених Постановою №975, передбачено, що ці Порядок та умови визначають механізм надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються у державних або комунальних закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а саме: 1) особам, визнаним учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни, постраждалими учасниками Революції Гідності відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Згідно підпункту 1 пункту 3 Порядку і умов надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, затверджених Постановою №975 державна цільова підтримка надається у вигляді повної оплати навчання за рахунок коштів загального фонду державного або місцевих бюджетів у разі зарахування вступників на навчання за державним (регіональним) замовленням відповідно до цих Порядку та умов, а також умов та правил прийому на навчання до закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти на відповідний рік (далі - умови та правила прийому).

Отже державна цільова підтримка учасникам бойових дій для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти надається лише тим особам, які зараховані на навчання за державним (регіональним) цільовим замовленням.

Зі змісту наявних в матеріалах справи копії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України від 20.07.2017, укладеного між позивачем та відповідачем, та копій наказів від 20.07.2017 №351 і від 20.07.2017 №40-РС не вбачається, що відповідач зарахований на навчання курсантом за державним (регіональним) замовленням, отже в даному випадку пільги, передбачені частинами 7,8 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-Х11, позивачу не надавались.

Згідно пункту 7 Порядку №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Станом на час розгляду справи витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 714 867,60 грн відповідачем не відшкодовані, отже підлягають стягненню з відповідача.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку. що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Військової академії (м. Одеса) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової академії (м. Одеса) (вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009, ) грошові кошти у сумі 714 867 (сімсот чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 60 копійок на відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням у Військовій академії (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО