Справа № 640/18075/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року

м. Київ

справа № 640/18075/18

адміністративне провадження № К/990/15693/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Стеценка С.Г., Тацій Л.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу №640/18075/18

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року (суд у складі головуючого судді Костюк Л.О., суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.) в адміністративній справі №640/18075/18

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ), у якому просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% при визначенні коефіцієнта страхового стажу для обчислення пенсії у межах строку позовної давності.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що їй призначено пенсію за віком з врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%. З 01 жовтня 2017 року її пенсія перерахована на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35%.

Вважає, що перерахунок пенсії повинен бути здійснений із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1% є обмеженням та зменшенням розміру пенсії, призводить до звуження змісту та обсягу права позивача на пенсійне забезпечення та порушує статтю 22 Конституції України.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року позов задоволено.

Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% при визначенні коефіцієнта страхового стажу для обчислення пенсії у межах позовної давності.

3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року - скасовано.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що коефіцієнт величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% може бути застосовано виключно у випадку призначення пенсії у період з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, позивачка направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року в адміністративній справі №640/18075/18 та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року.

Як підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції року ОСОБА_1 вказує пункт 3 частини четвертої та підпункти «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначає про неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень частин третьої, четвертої статті 7 КАС України, а також застосування норми права без урахування висновку, викладеного у постанові Великої палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі 240/5401/18.

У касаційній скарзі позивачка зазначає, що зміни в законодавстві щодо зменшення при перерахунку пенсії з 01 жовтня 2017 року коефіцієнта страхового стажу, який застосовується для обчислення розміру пенсії, пенсіонерам, яким вже було призначено пенсію до 01 жовтня 2017 року, є порушенням норм статей 22, 41, 58 Конституції України.

5. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2022 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г., Тацій Л.В.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року в адміністративній справі №640/18075/18.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач до суду не надав.

6. Верховний Суд ухвалою від 18 травня 2023 року призначив справу №640/18075/18 до розгляду у порядку письмового провадження з 18 травня 2023 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02 червня 2017 року.

У зв`язку із здійсненням ГУ ПФУ з 01 жовтня 2017 року перерахунку пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати та індивідуального коефіцієнта страхового стажу відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, пенсійний орган дійшов висновку, що пенсія позивача має складати 11 320,87 грн. та страховий стаж, один рік якого дорівнює 1%.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

9. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів КАС Верховного Суду дійшла таких висновків.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із перерахунком пенсії позивачки на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII.

Як встановлено вище, під час перерахунку пенсії пенсійним органом застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Позивач вважає, що має застосовуватися величина, яка була визначена раніше, під час призначення пенсії - 1,35%.

Пунктом 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до пункту 44 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Під час розгляду справи суди встановили, що позивачці пенсію призначено відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом №2148-VIII, у зв`язку з чим його пенсія підлягала перерахунку з 01 жовтня 2017 року з урахуванням пункту 43 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Суд апеляційної інстанції вірно проаналізували наведені норми законодавства і дійшли правильного висновку, що на підставі зазначеного закону у разі перерахунку призначених пенсій застосовується величина оцінки одного року страхового стажу - 1%, а у разі призначення пенсії, застосовується величина 1,35%.

Основоположним при вирішенні оцінки одного року страхового стажу, яка має бути застосована до пенсії позивача є те, що оцінка 1,35% застосовується виключно для призначення пенсій, які призначаються з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року, а тому, враховуючи те, що позивачу проведено саме перерахунок раніше призначеної пенсії, показник 1,35% не може бути застосовано для перерахунку.

10. Таким чином, колегія суддів КАС ВС погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що підстави для зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 % відсутні.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 березня 2023 року у справі №813/1194/18 та від 17 червня 2021 року у справі №640/5208/20.

11. Стосовно посилань ОСОБА_1 на відсутність висновку Верховного Суду щодо правильного застосування положень статті 7 КАС України та неврахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі 240/5401/18, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Доводи позивачки фактично зводяться до невідповідності пункту 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Конституції України та статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України, яку позивачка вважає порушеною, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2015 року №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Колегія суддів не вважає, що пункт 43 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не відповідає статті 22 Конституції України, оскільки положеннями вказаного закону передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.

Посилання скаржниці на зворотну дію в часі пункту 43 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у зв`язку із цим порушення статті 58 Конституції України колегія суддів КАС ВС відхиляє.

Конституційний Суд України в Рішенні №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі №1-7/99 зазначив, що дію в часі законів та інших нормативно-правових актів треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Перерахунок пенсії позивачки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01 жовтня 2017 року, тобто з дати набрання чинності пунктом 43 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що виключає зворотну дію закону в часі.

Ці норми не було визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 грудня 2021 року у справі №620/1492/19.

Покликання касатора на неврахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі 240/5401/18, колегією суддів Касаційного суду до уваги не приймаються, оскільки судові рішення у них постановлені за інших фактичних обставин справи, зокрема, предметом спору у вказаній справі є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.

12. Разом з тим, позивачка протягом розгляду справи наголошувала, що внаслідок перерахунку пенсії та зменшення коефіцієнта страхового стажу відповідно до пункту 43 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір її пенсії зменшився з 15 248,86 грн. до 11 320,87 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» не мало наслідком звуження змісту та обсягу права позивача на пенсійне забезпечення, оскільки не призвело до зменшення кількісної характеристики його пенсії.

Також в оскаржуваному рішенні вказано, що законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

Колегія суддів КАС ВС не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції та наголошує, що пункт 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачає, що саме розмір пенсії при перерахунку не повинен бути знижений.

Позивачка у касаційній скарзі обґрунтовано наголошує, що якщо розмір її пенсії внаслідок перерахунку відповідно до пункту 4.3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зменшився, відповідач зобов`язаний був продовжити виплату пенсії у старому розмірі.

13. Разом з тим, суди попередніх інстанцій не дослідили ключових питань у справі та не встановили, чи зменшився розмір пенсії позивача (без врахування тимчасових обмежень) внаслідок її перерахунку відповідно до вимог розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14. При цьому, колегія суддів КАС ВС наголошує, що у даному конкретному випадку, звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача можливо відбулось внаслідок протиправних дій відповідача, а не у зв`язку із невідповідністю пункту 4.3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Конституції України, законам України та міжнародним договорам.

15. Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій не дотримано норми процесуального права, оскільки не встановлені всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення та прийняття у ній законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин не можна ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

16. Колегія суддів КАС ВС зауважує, що згідно ст.ст. 1-2 Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон №2825-IX), ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Згідно абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Таким чином, враховуючи приписи Закону №2825-IX, справа №826/10888/18 підлягає направленню на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі №640/18075/18 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Стрелець Т.Г.

Судді Стеценко С.Г.

Тацій Л.В.