Справа № 460/14847/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/14847/21 пров. № А/857/520/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року (головуючий суддя Щербаков В.В., м. Рівне) у справі №460/14847/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила визнати бездіяльність відповідача щодо незарахування до стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 в розділі XXIII Загальні професії (позиція - 456) періоду роботи з 02.06.1985 року по 21.08.1992 року паяльщиком радіодеталей, зайнятих паянням 13417 припоями, що містять свинець, а також припоями, які містять шкідливі речовини 1-2 класу небезпеки чи канцерогени, протиправною та зобов`язати зарахувати до стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в розділі XXIII Загальні професії (позиція -456) період роботи з 02.06.1985 року по 21.08.1992 року паяльщиком радіодеталей, зайнятих паянням 13417 припоями, що містять свинець, а також припоями, які містять шкідливі речовини 1-2 класу небезпеки чи канцерогени; визнати протиправною відмову відповідача від 08.10.2021 в призначенні пенсії по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в розділі XXIII Загальні професії (позиція -456) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити з 01.10.2021 року пенсію відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та підпункту 1 пункту 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 в розділі ХХПІ Загальні професії (позиція -456).

Обґрунтовує позов тим, що пенсійним органом протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки у неї наявні підтверджуючі документи, а саме; записи в трудовій книжці, уточнююча довідка від 23.03.2017 №15 про характер роботи та умови праці, яка підтверджує роботу у ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» у період з 02.06.1986 по 21.08.1992 паяльщиком радіодеталей протягом повного робочого дня, зайнятим паянням 13417 припоями, що містять свинець, а також припоями, які містять шкідливі речовини 1-2 класу небезпеки чи канцерогени, які відносяться до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, розділ ХХІІІ, позиція 456, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162), видана на виконання рішення Рівненського міського суду від 23.01.2017.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підстав для призначення позивачу пільгової пенсії немає, оскільки первинними документами не підтверджено, що позивач безпосередньо працювала з припоями, які містять шкідливі речовини 1-2 класу небезпеки. Зазначає, що відповідно до поданої уточнюючої довідки атестація робочого місця за умовами праці за наказами по підприємству не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення на вказаних в довідці посадах з 22.08.1992. Інших первинних документів, які б підтверджували роботу позивача протягом повного робочого дня паянням 13417 припоями, що містять свинець, а також припоями, які містять шкідливі речовини 1-2 класу небезпеки чи канцерогени, які відносяться до Списку №1, не надано.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подала до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечила щодо її задоволення та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, що 01.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням №08 від 08.10.2021 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що пільгоивй стаж за Списком №1 не підтверджено, пільгова довідка видана ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» від 23.03.2017 №15 потребує перевірки.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що перебування позивача на посаді, передбаченій Списком №1 у період з 02.06.1986 по 31.08.1992 підтверджується документально, що свідчить про необхідність врахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії застрахованим особам, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, призначають за нормами Закону № 1058 за умови наявності необхідного трудового стажу.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено пунктом 3 Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі Порядок №383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнюючу довідку, передбачену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 (втратила чинність 03.08.2016 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461), зокрема, затверджено Список №1 (далі - Список № 1) виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до розділу ХХІІІ Загальні професії (позиція -456) Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (аналогічний Список №1 був затверджений Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10) посади: паяльщики і лудильники гарячим способом, зайняті паянням і лудінням виробів припоями, що містять свинець, а також припоями, що містять шкідливі речовини 1-2 класів небезпеки або канцерогени, дають право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Судом встановлено, що на виконання рішення Рівненського міського суду від 23.01.2017 у справі №569/13663/17 ОСОБА_2 - ліквідатором ПАТ Рівненський радіотехнічний завод було видано позивачу уточнюючу довідку про характер роботи та умови праці від 23.03.2017 № 15, з якої вбачається, що позивач працювала на ПАТ Рівненський радіотехнічний завод з 02.06.1986 по 31.08.1992 паяльщиком радіодеталей протягом повного робочого дня, зайнятим паянням 13417 припоями, що містять свинець, а також припоями, які містять шкідливі речовини 1-2 класу небезпеки чи канцерогени, які відносяться до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, розділ ХХІІІ, позиція 456, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162).

У вказаній довідці також зазначено, що в період роботи паяльщиком радіодеталей позивачу надавалася щорічна додаткова оплачувана відпустка за шкідливі умови праці тривалістю 12 днів; по результатах атестації робочих місць за умовами праці за наказами по підприємству не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення на вказаній у довідці посадах з 22.08.1992.

Враховуючи наведене, трудова зайнятість позивача з 02.06.1986 по 31.08.1992 підпадає під дію Списку №1.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 02.06.1986 переведена на роботу паяльщиком радіодеталей 1 розряду з шкідливими умовами праці на Рівненський радіотехнічний завод, а 04.09.1999 - звільнена за власним бажанням, а отже, трудова книжка позивача включає в себе відповідні записи, які встановлюють роботу позивача на посаді, передбаченій Списком №1, та обґрунтованість віднесення якої підтверджено уточнюючою довідкою.

Згідно доводів апеляційної скарги відповідач вважає, що робота у шкідливих та важких умовах після 21 серпня 1992 року зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджене результатами атестації робочого місця, у зв`язку з чим підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 02.06.1986 по 31.08.1992 немає, тому у позивача відсутній достатній страховий стаж для призначення спірної пенсії.

Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, що проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання. Абзацом 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями, незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Як вже зазначалося вище, в уточнюючій довідці про характер роботи та умови праці від 23.03.2017 № 15 вказано, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці за наказами по підприємству не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення на вказаній у довідці посадах з 22.08.1992.

Отже, факт непроведення атестації робочих місць після 22.08.1992 підтверджений даними, зазначеними в уточнюючій довідці.

Суд першої інстанції вірно встановив, що підтвердження проведення атестації робочих місць необхідне для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992. До вказаної дати необхідні документи, які б підтверджували відповідні умови праці, в даному випадку, такими документами є трудова книжка позивача та уточнююча довідка.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що робота позивача на посаді, передбаченій Списком №1 у період з 02.06.1986 по 31.08.1992 підтверджується належним чином, що свідчить про необхідність врахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення, а саме з 01.10.2021.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №08 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими та з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 в розділі XXIII Загальні професії (позиція -456) є протиправним та підлягає скасуванню.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі №460/14847/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар