Справа № 520/15241/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 р.Справа № 520/15241/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

позивач ОСОБА_3

позивач ОСОБА_4

позивач ОСОБА_5

представник позивача Бондарук Я.М.

представник третьої особи Голинський О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 28.10.21 по справі № 520/15241/21

за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7

до Мереф`янської міської ради треті особи Харківський Національний університет імені В.Н. Каразіна , Приватне акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУТОК"

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , звернулися до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Мереф`янської міської ради, третя особа: Харківський Національний університет імені В.Н. Каразіна, в якому просили суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення XIII сесії Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області VIII скликання від 9 липня 2021 року № 520/21 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надання згоди на укладання договору земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Приватне Акціонерне Товариство "Укргазвидобуток" (ідентифікаційний код - 25635581).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 адміністративний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачами, через їх представника, подано апеляційну скаргу, в якій вони просять суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачі посилаються на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначили, що рішення сесії від 09.07.2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надання згоди на укладання договору земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» зачіпає права та інтереси позивачів, адже гарантоване кожному з позивачів як окремому громадянину України право на безпечне довкілля кореспондується з обов`язком органів державної влади (місцевого самоврядування) при виконанні, в тому числі, адміністративно-владних повноважень забезпечувати та не порушувати таке право та інтерес.

Суд першої інстанції не врахував суспільний резонанс, який був викликаний внесенням проекту рішення про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою ПрАТ «Укргазвидобуток», що підтверджується протоколом засідання Мереф`янської міської ради 9 липня 2021 року (кількість присутніх в сесійній залі жителів громади, частина людей також була на дворі), а також 1 тисяча 399 підписів жителів Мереф`янської громади на підтримку необхідності створення РЛП «Смарагдове джерело» в межах громади та необхідності відхилення вказаного клопотання ПрАТ «Укргазвидобуток», які були надані до міської ради та розглядались на засіданні постійної депутатської комісії з питань планування територій, архітектури, будівництва, земельних відносин, природокористування користування та охорони довкілля від 09.06.2021 перед сесією 11.06.2021.

Зауважили, що навіть за відсутності такого юридично оформленого об`єкта природно-заповідного фонду як регіональний ландшафтний парк «Смарагдове джерело», суд першої інстанції прийшов до невірних та передчасних висновків щодо необґрунтованості доводів позивачів щодо віднесення земельних ділянок комунальної форми власності :02:001:0017 та :02:003:0009 до природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні в силу як науково встановленої наявності перебування на них об`єктів Червоної книги України, так і наявності водоохоронної зони водойми (озера чи ставка та його прибережно-захисної смуги, яка в даному випадку не встановлена в установленому порядку, але таке не встановлення не надає права визначати її самостійно (без проектів землеустрою) або взагалі не визначати.

Крім того, судом першої інстанції також не було враховано, що станом на день прийняття рішення сесії 09.07.2021 та на день звернення до суду з адміністративним позовом діяли рішення сесії Мереф`янської міської ради від 26 червня 2019 року «Про заборону проведення сейсморозвідувальних робіт та видобування газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської міської ради», та від 15 серпня 2019 року «Про заборону на території підпорядкованій Мереф`янській міській раді (Мереф`янській міській територіальній громаді, Мереф`янській ОТГ) розвідувального буріння; пересування спеціалізованої техніки, що пов`язане з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу; будівництва будь-яких будівель, конструкцій та споруд, пов`язаних з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу».

Також зауважили, що на день прийняття рішення сесії від 09.07.2021 та на день звернення з адміністративним позовом, на земельних ділянках :02:001:0017 та :02:003:0009 не було ніякої існуючої дороги, тим паче шириною 30 метрів (як зазначено в Рішенні сесії від 09.07.2021). Крім того, земельні ділянки комунальної форми власності 63258800:02:001:0017 та :02:003:0009 рішенням сесії Мереф`янської міської ради від 9 квітня 2021 року було включено до складу громадських пасовищ (сіножатей) задля забезпечення потреби в випасанні громадської худоби на землях кормових угідь сільськогосподарського призначення комунальної форми власності. На вказаних територіях на день прийняття рішення сесії від 09.07.2021 була лише стежка (навіть не ґрунтова дорога, яку було б чітко видно та яка була б придатною для проїзду автотранспорту), тим паче не 30 метрів шириною.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що, прийнявши 9 липня 2021 (п`ятниця) рішення про надання дозволу на розробку відповідної документації та встановивши, що затвердження її договором про встановлення сервітуту відбудеться після її надання до міської ради, вказана документація була затверджена договором вже 12 липня року (понеділок). Таким чином, суд першої інстанції не проаналізував, як можна розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту, яка відповідно до статті 55-1 України «Про землеустрій», проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів та включає пояснювальну записку; технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; кадастровий план земельної ділянки із зазначенням меж частини земельної, на яку поширюються права сервітуту; матеріали польових геодезичних робіт; копії документів, що є підставою для виникнення прав сервітуту за 2 вихідні дні.

Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не встановлено також, всупереч наданих доказів, що третя особа на стороні відповідача ПрАТ «Укргазвидобуток» завдяки рішенню сесії від 09.07.2021 стає тією особою, з якою також потрібно буде погоджувати межі РЛП «Смарагдове джерело» як і з міською радою як землевласником, що очевидно ускладнить процедуру його створення. Крім того, поява ПрАТ «Укргазвидобуток» та його підрядників вже призвело до знищення значної частини заплавних луків із науково визначеними об`єктами Червоної книги України, знайденими на них, в тому числі біля водойми озера/ставка) на земельних ділянках комунальної форми власності :02:001:0017 та :02:003:0009.

Приватне акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУТОК" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, останнє просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник третьої особи, ПАТ "Укргазвидобуток", наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та їх представник, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності осіб, які не прибули.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 09.07.2021 року було прийнято Рішення Мереф`янської міської ради № 520/21 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надання згоди на укладання договору земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК».

Рішення було оприлюднено на офіційному сайті Мерев`янської міської ради в мережі Інтернет за посиланням: https://merefaotg.gov.ua/xiii-sesiya-merefyanskoi-miskoi-radi-vid-09072021-r-14-52-26-09-07-2021/.

Вказаним Рішенням було надано згоду на укладення договорів про встановлення строкового платного земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів строком до 04.10.2027 на частину земельних ділянок з кадастровим №:02:003:0009 орієнтовною площею 0,9 га (ширина 30м, довжина 300 м) та з кадастровим № :02:001:0017 орієнтовною площею 1,2 га (ширина 30м, довжина 400 м).

Зазначеним Рішенням також:

- встановлено розмір сплати строкового платного земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів строком до 04.10.2027р на частину земельних ділянок з кадастровим № :02:003:0009 орієнтовною площею 0,9 га (ширина 30м, довжина 300 м) та з кадастровим № :02:001:0017 орієнтовною площею 1,2 га (ширина 30м, довжина 400 м) в розмірі 12 (дванадцять) % від розміру нормативної грошової оцінки відповідних земельних ділянок;

- надано дозвіл ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «УКРГАЗВИДОБУТОК» на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок з кадастровим № :02:003:0009 орієнтовною площею 0,9 га (ширина 30м, довжина 300 м) та з кадастровим № :02:001:0017 орієнтовною площею 1,2 га (ширина 30м, довжина 400 м) на які поширюється право сервітуту з метою укладення договору про встановлення строкового платного земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів;

- зобов`язано ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНО ТОВАРИСТВО «УКРГАЗВИДОБУТОК» замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельних ділянок на які поширюється право сервітуту відповідно до діючого законодавства;

- доручено Мереф`янському міському голові ОСОБА_8 укласти договори про встановлення строкового платного земельного сервітуту на частину земельних ділянок з кадастровим № :02:003:0009 орієнтовною площею 0,9 га (ширина 30м, довжина 300 м) та з кадастровим № :02:001:0017 орієнтовною площею 1,2 га (ширина 30м, довжина 400 м) на які поширюється право земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів після розроблення та надання відповідної технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок згідно вимог діючого законодавства;

- зобов`язано ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРГАЗВИДОБУТОК» здійснити державну реєстрацію договорів зазначених в п.5 цього рішення згідно чинного законодавства.

Рішення було винесено на підставі ст.ст. 12, 98, 99, 100, 101 Земельного кодексу України, п. Ї ст.25, ст.55-1 Закону України «Про Землеустрій», п.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

12 липня 2021 року між Мереф`янською міською радою та ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» було укладено відповідні договори сервітуту, які було зареєстровано у встановленому законом порядку 17 серпня 2021 року, про що свідчать Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 271496392, 271511908, 271520557 від 20 серпня 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0017 та Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 271496392, 271490473, 271499881 від 20 серпня 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0009.

ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» користується надрами, які знаходяться на цих земельних ділянках для видобування копалини загальнодержавного значення газу природнього, відповідно до Спеціального дозволу на користування надрами № 4404 від 04.10.2007 р. (в редакції Наказу від 04.06.2020 року № 206).

Не погоджуючись із рішенням XIII сесії Мереф`янської міської ради Харківської області VIII скликання від 9 липня 2021 року № 520/21, вважаючи, що дане рішення зачіпає права і інтереси позивачів (кожному з позивачів як окремому громадянину України гарантоване право на безпечне довкілля), оскільки оспорюваним рішенням відповідач надав дозвіл на будівництво дороги та прокладення тимчасових трубопроводів з метою ведення господарської діяльності з нафтогазовидобування на тій території, яка відповідно до статті 11 Закону України "Про Червону книгу України", в силу перебування (зростання) на ній рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, підлягає оголошенню її об`єктом природно-заповідного фонду України, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без задоволення, виходив з того, що позивачами не було доведено належними доказами порушення їх прав, свобод або інтересів винесенням оскаржуваного Рішення Мереф`янської міської ради № 520/21 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надання згоди на укладання договору земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК». Відповідачем було дотримано порядок прийняття Рішення «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надання згоди на укладання договору земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК», що спростовує доводи позивачів про незаконність вказаного рішення. Щодо порушення природоохоронного законодавства, а саме ст. 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та ст. 11 Закону України «Про Червону книгу України», суд дійшов до висновку про відсутність порушення відповідачем, під час прийняття спірного Рішення, вимог вказаних відповідних нормативно-правових актів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (частина 1 статті 5 КАС України).

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 КАС України).

Частинами 1-2 статті 7 КАС України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини" визначено, що Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Екологічні інтереси населення також можуть захищатися в судовому порядку на підставі частини сьомої стат ті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Конституції України, відповід но до яких ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

У постанові від 02.10.2019 по справі № 826/9432/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду тлумачить підста ви для звернення з позовом до суду для захисту охоронюваного законом інтересу у сфері на лежного функціонування природних екосистем у світлі гарантій, закріплених в Орхуській конвенції - міжнародному договорі, який встановив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах.

Орхуська конвенція ратифікована Законом України № 832-ХІV від 06.07.1999, тому її положення відповідно до статті 9 Конституції України є нормами прямої дії, а положення національного законодавства про процедури і механізми судового захисту порушених екологічних прав та інтересів можуть їх конкретизувати.

Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що по рушують вимоги національного екологічного законодавства.

Водночас відповідно до Ор хуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення націона льного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості у процесі ухвалення рішень, гарантова них Орхуською конвенцією, чи ні [(згідно з Настановами щодо впровадження Орхуської конвенції (ООН, 2000 рік)]. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного приро доохоронного законодавства.

З огляду на важливість реального захисту довкілля, непри пустимим є обмежене тлумачення чинного законодавства України, частиною якого є Орхуська конвенція, стосовно права на звернення до суду за захистом охоронюваного законом інтересу у сфері гарантування екологічної безпеки. Отже, право на захист пору шеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовува тися громадянами особисто або спільно - через об`єднання громадян (громадськість).

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.10.2019 у справі №826/3820/18 та від 01.09.2022 по справі № 520/16518/2020.

Відтак право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно - через об`єднання громадян (громадськість).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачі у цій справі мають право на звернення до адміністративного суду в порядку передбаченому частиною другою статті 264 КАС України із позовом про скасування спірного рішення XIII сесії Мереф`янської міської ради Харківської області VIII скликання від 09.07.2021 № 520/21 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надання згоди на укладання договору земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів ПрАТ "УКРГАЗВИДОБУТОК", оскільки спірний акт впливає на екологічні права та інтереси позивачів, і законність цього акта перебуває у сфері контролю саме адміністративних судів.

Як свідчать матеріали справи основним видом діяльності ПрАТ «Укргазвидобуток» є добування природного газу (вид діяльності та КВЕД-2010: 06.20). Крім того, видами діяльності за КВЕД-2010 є: 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи; 49.50 Трубопровідний транспорт.

Господарська діяльність ПрАТ «Укргазвидобуток» на території Мереф`янської міської територіальної громади Харківського району відповідно до Спеціального дозволу на користування надрами від 4 жовтня 2007 року № 4404 полягає у видобуванні газу (супутніх вуглеводнів).

У листі ПрАТ «Укргазвидобуток» вих. № 261 від 14.06.2021 адресованому Голові Мереф`янської міської об`єднаної територіальної громади Харківської області Сітову В.І., зокрема, зазначено, що, враховуючи безперервний цикл буріння свердловини та подальші дослідження на діючій установці підготовки газу (УПГ) Бистрівського блоку Островерхівського ГКР необхідно забезпечити влаштування тимчасового проїзду із твердим покриттям та прокладанням тимчасових трубопроводів подачі вуглеводневої сировини на УПГ. Влаштування тимчасового проїзду та прикладання тимчасових трубопроводів потребує відведення земельної ділянки в тимчасове користування.

В зв`язку з вище викладеним та керуючись ст.ст. 98, 99, 100, 101 Земельного кодексу України, ПрАТ «Укргазвидобуток» просило надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надати згоду і укласти договора земельного сервітуту строком до 04.10.2027 року на частини земельних ділянок кадастрові № :02:003:0009 орієнтовною площею 0.9 га (ширина 30м, довжина 300м) та №:02:001:0017 орієнтовною площею 1,2 га (ширина 30м, довжина 400м) для розміщення тимчасового проїзду, прокладання тимчасових трубопроводів.

Згідно статті 1 Закону України "Про трубопровідний транспорт", об`єктами трубопровідного транспорту є магістральні та промислові трубопроводи, включаючи наземні, надземні і підземні лінійні частини трубопроводів, а також об`єкти та споруди, основне і допоміжне обладнання, що забезпечують безпечну та надійну експлуатацію трубопровідного транспорту. Промислові трубопроводи (приєднані мережі) - всі інші немагістральні трубопроводи в межах виробництв, а також нафтобазові, внутрішньопромислові нафто-, газо- і продуктопроводи, міські газорозподільні, водопровідні, теплопровідні, каналізаційні мережі, розподільчі трубопроводи водопостачання тощо. Охоронна зона - землі вздовж магістральних та промислових трубопроводів, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому.

Таким чином, ПрАТ «Укргазвидобуток», звертаючись до міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надання згоди на укладання договору земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів, мало на меті проведення дій з реалізації своєї господарської діяльності.

Проте, перш ніж розпочати діяльність з видобування корисних копалин на території Мереф`янської громади, необхідно розпочати діяльність з буріння свердловин, оскільки видобування газу (супутніх вуглеводнів) не можливо без проведення бурових робіт та облаштування відповідної інфраструктури (під`їзні дороги, трубопроводи до певних свердловин тощо).

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», глибоке буріння, у тому числі геотермальне буріння, буріння з метою зберігання радіоактивних відходів, буріння з метою водопостачання (крім буріння з метою вивчення стійкості ґрунтів) відноситься до другої категорії видів планової діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», вплив на довкілля - будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, грунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів.

Планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 3 вказаного Закону, здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Судом встановлено, що ПрАТ «Укргазвидобуток» 26 березня 2021 року розпочав відповідну процедуру з оцінки впливу на довкілля на території Мереф`янської громади, а саме оголошено повідомлення про плановану діяльність - "Спорудження розвідувальної свердловини № 29 Островерхівського ГКР на газ і конденсат, підземні споруди. Підключення свердловини до установки підготовки вуглеводневої сировини". Планована діяльність здійснюється за допомогою бурового верстату з дизельним приводом, спосіб буріння - роторний, турбінний. У вказаному повідомленні ПрАТ «Укргазвидобуток» визначив, що рішенням про провадження даної планованої діяльності буде Висновок з оцінки впливу на довкілля про допустимість провадження планованої діяльності, що видається Департаментом захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації.

Проте доказів наявності такого висновку на день прийняття спірного рішення відповідача від 09.07.2021, суду не надано.

Таким чином, діяльність ПрАТ «Укргазвидобуток», яку він здійснює або планує здійснювати на земельній ділянці, щодо якої спірним рішенням надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надано згоду на укладання договору сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів, розповсюджується на територію Мереф`янської міської територіальної громади та її мешканців, тобто територія розповсюдження впливу діяльності охоплює адміністративно-територіальну одиницю, яка може зазнати впливу планованої діяльності, на території якої планується розміщення об`єкта.

При цьому в силу приписів чинного законодавства можливість та екологічна доцільність такої діяльності є предметом перевірки компетентними державними органами в межах процедури оцінки впливу на довкілля із залученням зацікавленої громадськості, що проживає на території, яка зазнає впливу від такої діяльності.

Визначальною ознакою правового захисту є підстава його виникнення: порушення права чи або загроза такого порушення. Причому загрозою порушення слід вважати не абстрактну можливість, а реальну, конкретну загрозу такого порушення.

У постанові від 21.04.2019 у справі №826/3820/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що з огляду на важливість реального захисту довкілля неприпустимим є обмежене тлумачення чинного законодавства України, частиною якого є Орхуська конвенція, стосовно права на звернення до суду за захистом охоронюваного законом інтересу у сфері гарантування екологічної безпеки.

Відтак право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно - через об`єднання громадян (громадськість).

Право на безпечне для життя і здоров`я довкілля за своїм характером - пасивне право, бо підставою для його виникнення є норма закону, а тому суб`єктові не обов`язково вступати у відповідні відносини. Як для будь-якого абсолютного права, для нього характерна наявність значеного кола зобов`язаних осіб, що повинні утримуватися від його порушення.

Європейський суд з прав людини звертає увагу, що у справах, що стосуються екологічних питань, державі мають надаватися широкі межі розсуду та можливість вибору між різними способами та засобами дотримання своїх зобов`язань. Основне питання Суду полягає в тому, чи вдалось державі дотримати справедливого балансу між конкуруючими інтересами осіб, що зазнали впливу, та суспільства в цілому (див. рішення у справі "Хеттон та інші проти Сполученого Королівства" (Hatton and Others v. the United Kingdom), пп. 100, 119 та 123).

Судова колегія зазначає, що позивачі є мешканцями Мереф`янської громади, що підтверджується відмітками про встановлене місце реєстрації в паспортах громадян України.

В обгрунтування позову позивачі зазначили, що території комунальної власності, на які розповсюдилась дія договорів сервітуту та її наслідки, дозволені рішенням сесії від 09.07.2021, становлять не лише природоохоронну та екологічну цінність, а також є місцями проведення дозвілля місцевих мешканців, проведення свят, рибальства (поряд знаходиться ставок). Позивачі докладають зусиль для благоустрою вказаних територій, як то розчистка ставка. Крім того, вказані території є місцем проведення наукових досліджень вчених біологів, зоологів, географів тощо Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна.

Крім того, позивачі зацікавлені в створенні Регіонального ландшафтного парку «Смарагдове джерело», куди відповідно до клопотання, розробленого вченими третьої особи на стороні позивачів - ХНУ ім. В.Н. Каразіна, пропонується включити земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності (землі запасу) з кадастровими номерами :02:001:0017 та :02:003:0009 в силу виявлення на них об`єктів рослинного і тваринного світу, включених до Червоної книги України і відповідно у збереженні цих територій з метою дотримання екологічної безпеки. При цьому, в силу приписів нормативно-правових актів природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні підлягають такій незалежно від того, чи зарезервовані вони під подальше заповідання, чи ні.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:003:0009 та № :02:001:0017 не створювалося природного заповідника, що свідчить про необгрунтованість доводів позивачів, з огляду на наступне.

У постанові від 15.11.2021 по справі № 480/2224/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що:

"43. Бернська конвенція 1979 року зобов`язує Державу вживати відповідних адміністративних заходів для забезпечення охорони природних середовищ. Таким заходом є процедура оцінки впливу на довкілля.

44. Слід зазначити, що уповноважений центральний орган у висновку з оцінки впливу на довкілля встановлює допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності, та визначає екологічні умови її провадження (ст. 9 Закону № 2059-VIII).

45. Будь-яка діяльність, пов`язана з використанням територій, що належать до Смарагдової мережі, має обов`язково враховувати наслідки планованої діяльності при проведенні оцінки впливу на довкілля.

46. За замовчуванням, екологічні умови для територій Смарагдової мережі не можуть визначати заборони будь-якої планової діяльності.

47. Так, для територій Смарагдової мережі Постійний комітет Бернської конвенції рекомендував Договірним сторонам розробляти та впроваджувати плани управління, що можуть стосуватися окремих природних середовищ, в яких визначати коротко- та довготермінові завдання, забезпечувати моніторинг цих територій (Рекомендації № 16 1989 року).

48. Питання управління територіями Смарагдової мережі в Україні на сьогодні в національному законодавстві не врегульовано. Разом з тим, охорона природних середовищ, в т.ч. Смарагдової мережі, в Україні унормована Законом № 2059-VIII через оцінку впливу на довкілля шляхом:

- підготовки суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля,

- проведення громадського обговорення, аналіз уповноваженим органом інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації;

- надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля

- врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності (ч. 1 ст. 2 Закону № 2059-VIII)...

54. Важливо зазначити, що оцінка впливу на довкілля територій планової діяльності, яка загрожує територіям Смарагдової мережі, поки що, є єдиним правовим механізмом виконання Україною своїх зобов`язань щодо збереження та підтримки видів та оселищ, які охороняються Бернською конвенцією. Тому, Держава має виявляти та оцінювати потенційні негативні впливи на такі території та встановлювати екологічні вимоги, що дають змогу попередити можливе знищення цінних природних комплексів".

В матеріалах справи є наявним Науковий висновок ХНУ ім. В.Н. Каразіна, в якому рекомендовано зарезервувати земельні ділянки комунальної форми власності :02:001:0017 та :02:003:0009 (землі запасу) до прийняття рішення про організацію регіонального ландшафтного парку для збереження знайдених там видів флори та фауни.

Відносячи вказані земельні ділянки комунальної форми власності до проекту РЛП, науковці у вказаному науковому клопотанні зазначили, що наразі на зазначеній території зафіксовано існування 5 видів фауни, занесених до Червоної книги України (2009 р), 5 видів фауни, занесених до Переліку видів тварин, що підлягають особливій охороні на території Харківської області (затверджений Наказом Міністра екології та природних ресурсів України №237 від 27.06.2018), масові місцезростання 2-видів рослин, що внесені до Переліку регіонально рідкісних рослин Харківської області (затверджений рішенням Харківської обласної ради від 25.09.2001).

Окрім виявлених охоронюваних видів на території дослідження представлені три види оселищ, що занесені до переліку оселищ Смарагдової мережі Європи: сінокосні луки (оселище Е2.2), мокрі або вологі евтрофні і мезотрофні луки (оселище Е3.4), мокрі та вологі високотравні та папоротеві узлісся та луки (оселище Е 5.4).

Територія пропонованого РЛП розміщується у приміській зоні обласного центру, міста - мільйонника Харкова і являє собою низку значних населених пунктів з високою щільністю населення (с.Бабаї, с.Хорошеве, с.Васищеве, с.Жихор, с. Верхня Озеряна, с.Нижня Озеряна, с.Червона Поняна). Ділянки пропонованого РЛП розміщуються на територіях Харківського та Частково-Чугуївського районів: Харківської, Мереф`янської, Безлюдівської, Васищевської та Височанської об`єднаних територіальних громад (рис. 1 Додатку) і являють собою лісові урочища та окремі ділянки заплавних луків р.Уди від с. Жихор до с.Водяне Чугуївського району, що частково співпадає з територією Смарагдової мережі № 000295.

Судом встановлено, що на день прийняття рішення сесії від 09.07.2021 рішення Харківської обласної ради про створення РЛП «Смарагдове джерело» було відсутнє, але судова колегія звертає увагу на наступне.

Згідно із статтею 64 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» охорона та відтворення об`єктів Червоної книги України забезпе чуються органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами, які є суб`єктами використання тваринного і рослинного світу відповідно до закону.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про Червону книгу України» об`єкти Червоної книги України належать до природних ресурсів загальнодержавного значення і підлягають особливій охороні на всій території України, у межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони. У передбаченому законом порядку права власників об`єктів Червоної книги України можуть бути обмежені в інтересах охорони цих об`єктів, навколишнього природного середовища та захисту прав громадян.

Згідно статті 11 вказаного Закону охорона та відтворення об`єктів Червоної книги України забезпечуються органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами, що є суб`єктами викорис тання тваринного і рослинного світу, власниками об`єктів Червоної книги України, власниками та користувачами земельних ділянок, у межах яких перебувають рідкісні і такі, що находяться під загрозою зникнення, види тваринного і рослинного світу, занесені до Червоної книги України.

Статтею 15 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що до повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних, сільських, селищних, міських, районних у містах (де вони утворені) рад у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу відноситься організація та здійснення заходів щодо охорони тваринного світу та поліпшення середовища його існування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.11.2021 у справі № 480/2224/19 висловив правову позицію, що Україна є стороною ряду міжнародних договорів в частині охорони видів флори і фауни, а саме:

- Конвенції про охорону дикої фауни і флори і природних середовищ існування в Європі 1979року (Бернська конвенція); ратифікована із застереженнями 29.10.1996;

- Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення 1973 року (CITES); ратифікована 14.05.1999;

- Конвенції про збереження мігруючих видів диких тварин 1979 року (Боннська конвенція); ратифікована 19.03.1999.

Зазначені Конвенції є частиною національного законодавства України відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 № 1906-IV «Про міжнародні договори У країни». Із ратифікації Бернської конвенції в України виникли зобов`язання перед Договірними Сторонами, зокрема, щодо:

- вжиття заходів для здійснення національної політики охорони дикої флори, дикої фауни та природних середовищ існування, приділяючи особливу увагу видам, яким загрожує зникнення, та вразливим видам, особливо ендемічним, та середовищам існування, яким загрожує зникнення (ч. 1 ст. 3 Конвенції);

- врахування у своїй політиці планування забудови і розвитку територій та у своїх заходах, спрямованих на боротьбу із забрудненням, необхідність охорони дикої флори та фауни (ч. 2 ст. 3 Конвенції);

- вживання відповідних і необхідних законодавчих та адміністративних заходів для забезпечення охорони середовищ існування видів дикої флори та фауни, а також охорони природних середовищ існування, яким загрожує зникнення (ч. 1 ст. 4 Конвенції).

Формування Смарагдової мережі також є одним із завдань, визначених Угодою про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами (набрала чинності 01.09.2017), в частині поступового наближення національного законодавства до Директиви № 92/43/ЄС про збереження природного середовища існування, дикої флори та фауни, зі змінами і доповненнями, внесеними Директивами № 97/62/ЄС, 2006/105/ЄС та Регламентом (ЄС) № 1882/2003. У цій справі суди встановили, що створення НПП «Верхньосульський» перебуває на стадії проектування; Президент України не приймав рішення про створення такого національного природного парку відповідно до ст. 53 Закону № 2456-ХП. Між тим, за відсутності спеціального закону, який регулював питання охорони територій Смарагдової мережі, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що в Україні діють норми міжнародних договорів (зокрема, Бернська конвенція) щодо охорони дикої флори та фауни. Будь-яка діяльність, пов`язана з використанням територій, що належать до Смарагдової мережі, має обов`язково враховувати наслідки планованої діяльності при проведенні оцінки впливу на довкілля.

Згідно із статтею 60 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища, природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні, утворюють єдину територіальну систему і включають території та об`єкти природно-заповідного фонду, курортні та лікувально-оздоровчі, рекреаційні, водозахисні, полезахисні та інші типи територій та об`єктів, що визначаються законодавством України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону земель», до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі охорони земель, зокрема, належить здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі охорони земель відповідно до закону.

Згідно статті 50 Закону України «Про охорону земель», охорона земель оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення здійснюється шляхом включення цих земель до складу екологічної мережі, обмеження їх вилучення (викупу) для інших потреб та обмеження антропогенного впливу на такі землі.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що навіть за відсутності такого юридично оформленого об`єкта природно-заповідного фонду як регіональний ландшафтний парк «Смарагдове джерело», є помилковим та передчасним висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів позивачів щодо віднесення земельних ділянок комунальної форми власності :02:001:0017 та :02:003:0009 до природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні та про порушення відповідачем ст. 16 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Статуту Мереф`янської міської територіальної громади від 31 липня 2020 року, рада, її депутати, виконавчі органи та посадові особи органів місцевого самоврядування забезпечують реалізацію прав та законних інтересів жителів територіальної громади у межах, визначених Конституцією та законами. Жителям територіальної громади гарантується право на участь у вирішенні всіх питань місцевого значення, віднесених до відання територіальної громади та її органів місцевого самоврядування, у порядку і формах, визначених Конституцією та законами України, цим Статутом та іншими рішеннями Ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями Мереф`янського міського голови. Рішення та дії органів і посадових осіб органів місцевого самоврядування не можуть обмежувати чи порушувати встановлені Конституцією та законами України права і свободи дини та громадянина (стаття 8 Статуту).

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 10 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні права громадян забезпечуються: б) обов`язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об`єктів економіки; д) компенсацією в установленому порядку шкоди, заподіяної здоров`ю і майну громадян внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; е) невідворотністю відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд апеляційної інстанції, зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи згідно листа заступника голови ГО "Мереф`янська альтернатива" Осьмак Т.Л. вих. № 1 від 11.02.2022, відповідно до статті 55 Закону України "Про природно-заповідний фонд" громадською організацією "Мереф`янська альтернатива" 29.06.2021 року до Мереф`янської міської ради було подане клопотання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів. Але вищезазначене клопотання не було винесене на розгляд XIII сесії Мереф`янської міської ради від 09.07.2021 року, про що є відповідна відповідь Мереф`янської міської ради від 09.07.2021 р. № 3704. Додатком до цього листа зазначено наукове обґрунтування включення ділянок суходільних луків біля с. Верхня Озеряна до проектного РЛП «Смарагдове джерело», розроблене фахівцями біологічного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна.

11.02.2022 апелянт ОСОБА_4 засобами електронної пошти отримала лист від Мереф`янської міської ради від 11.02.2022 № 623, в якому зазначалося, що до Мереф`янської міської ради дійсно був наданий Науковий висновок ХНУ ім. В.Н. Каразіна, в якому рекомендовано зарезервувати земельні ділянки комунальної форми власності :02:001:0017 та :02:003:0009 (землі запасу) до прийняття рішення про організацію регіонального ландшафтного парку для збереження знайдених там видів флори та фауни.

Також зазначено, що радою вивчено інформацію стосовно вказаних у науковій праці видів тварин та рослин, що дозволило зробити висновок про притаманність багатьом регіонам Європи та України зокрема окремих видів флори та фауни, які було зазначено як такі, що потребують збереження. Дані представники флори та фауни є поширеними на всій території України, хоча й віднесені до Червоної книги.

Повідомлено, що Мереф`янською міською радою було прийнято рішення N 457/21 від 21.06.2021 року (XII сесія Мереф`янської міської ради VIII скликання) «Про підтримку клопотання Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна щодо створення РЕГІОНАЛЬНОГО ЛАНДШАФТНОГО ПАРКУ «СМАРАГДОВЕ ДЖЕРЕЛО». Також з метою підтвердження або спростування інформації, яка викладена у вищевказаному науковому висновку, Мереф`янська міська рада звернулася до ХНУ ім. В.Н. Каразіна з листом, в якому попросила науковців Університету створити робочу групу з питань погодження Регіонального ландшафтного парку «Смарагдове джерело» та надати рекомендації, з метою прийняття рішення про вжиття заходів щодо охорони вказаних представників флори та фауни на території громади. На що було отримано відповідь в листопаді 2021 року, що на наразі створюється робоча група з вищевикладеного. Проте, до цього часу, про створену робочу групу Мереф`янську міську раду не повідомлено.

Крім того зазначено, що для вжиття заходів для організації Регіонального ландшафтного парку «Смарагдове джерело» з метою подальшого збереження окремих видів флори та фауни на території Мереф`янської міської територіальної громади, в тому числі проведення самостійних досліджень з даного питання необхідні значні кошти. Проте, у міському бюджеті на даний час відсутні відповідні кошти, що суттєво ускладнює прийняття відповідних рішень радою.

Отже, на день прийняття спірного рішення від 09.07.2021 відповідач знав про наявність не лише об`єктів Червоної книги України, а й встановлення на цих земельних ділянках оселиш Смарагдової мережі Європи, включених до Резолюції № 4 до Бернської конвенції.

Крім того, Мереф`янською міською радою було прийнято рішення N 457/21 від 21.06.2021 року (XII сесія Мереф`янської міської ради VIII скликання) «Про підтримку клопотання Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна щодо створення РЕГІОНАЛЬНОГО ЛАНДШАФТНОГО ПАРКУ «СМАРАГДОВЕ ДЖЕРЕЛО».

При цьому, при прийнятті спірного рішення, відповідач не надав належної оцінки потенційному негативному впливу планової діяльності ПрАТ «Укргазвидобуток» на території, що належать до Смарагдової мережі, не встановив обгрунтованість допустимості або недопустимості провадження планової діяльності, не визначив екологічні вимоги до такої діяльності, що дають змогу попередити можливе знищення цінних природних комплексів.

В матеріалах справи також відсутні докази наявності висновку про вплив на довкілля територій планової діяльності на день прийняття рішення відповідача від 09.07.2021.

При прийнятті спірного рішення, відповідач не врахував суспільний резонанс, який був викликаний внесенням проекту рішення про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою ПрАТ «Укргазвидобуток», що підтверджується протоколом засідання Мереф`янської міської ради від 9 липня 2021 року (кількість присутніх в сесійній залі жителів громади, частина людей також була на дворі), а також 1 тисяча 399 підписів жителів Мереф`янської громади на підтримку необхідності створення РЛП «Смарагдове джерело» в межах громади та необхідності відхилення вказаного клопотання ПрАТ «Укргазвидобуток», які були надані до міської ради та розглядались на засіданні постійної депутатської комісії з питань планування територій, архітектури, будівництва, земельних відносин, природокористування користування та охорони довкілля від 09.06.2021 перед сесією 11.06.2021.

Як вбачається з протоколу XIII сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 09.07.2021 року присутніх на сесійному засіданні мешканців Мереф`янської громади не слухали, оцінка доводам громадян на підтримку необхідності створення РЛП «Смарагдове джерело» в межах громади та необхідності відхилення вказаного клопотання ПрАТ «Укргазвидобуток» не надавалась.

Таким чином, відповідачем було порушено право громадян на участь у вирішенні питання місцевого значення.

Судом також встановлено, що на час прийняття спірного рішення відповідачем, були чинними рішення Мереф`янської міської ради від 26 червня 2019 року «Про заборону проведення сейсморозвіду вальних робіт та видобування газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської міської ради», та від 15 серпня 2019 року «Про заборону на території підпоряд кованій Мереф`янській міській раді (Мереф`янській міській територіальній грома ді, Мереф`янській ОТГ) розвідувального буріння; пересування спеціалізованої техніки, що пов`язане з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу; буді вництва будь-яких будівель, конструкцій та споруд, пов`язаних з розвідкою та/або видобу ванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу», які були визнані протиправними та ска совані постановою Другого апеляційного адміністративного суду 22.09.2021 у справі № 520/14309/19.

Скасування вказаних рішень в подальшому, не спростовує вимогу їх виконання міською радою під час прийняття спірного рішення від 09.07.2021.

Отже, враховуючи презумпцію законності рішень органу місцевого самоврядування, допоки протилежне не буде встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, прийняття рішень щодо надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою з метою встановлення сервітутів, що пов`язане з газовидобуванням або супутньою діяльністю (дороги до свердловин та трубопроводи) є незаконним.

Міжнародні стандарти обмеження дискреційних повноважень досить чітко та лаконічно сформульовані, в тому числі, в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2. Так, адміністративний орган влади, приймаючи конкретне рішення, має прагнути досягнення мети, задля якої його наділено відповідними повноваженнями; дотримуватися принципу об`єктивності й безсторонності, враховуючи лише ті фактори, які мають відношення до цієї конкретної справи; дотримуватися принципу рівності перед законом, не допускати несправе дливої дискримінації; забезпечувати належну рівновагу (пропорційність) між метою рішення та його негативними наслідками для прав, свобод чи інтересів осіб; приймати рішення в межах розумного строку з урахуванням характеру справи; послідовно та узгоджено застосовувати загальні адміністративні приписи, враховуючи конкретні обставини кожної справи.

Легітимні цілі, вичерпний перелік яких містить ця норма, включають: інтереси громадської безпеки, охорона громадського порядку, здоров`я чи моралі, захист прав та свобод інших осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» від 14 червня 2007 року, заява № 77703/01). Забезпечення екологічної безпеки та утримання від дій, що їй загрожують, відносяться до інтересів громадської безпеки.

Вирішуючи земельні питання, в тому числі щодо погоджень клопотань про надання згоди на розробку технічної документації з землеустрою відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій», орган місцевого самоврядування повинен мати на увазі, що земельне законодавство базується на принципі пріоритету вимог екологічної безпеки (стаття 5 ЗКУ), землеустрій базується на принципі забезпечення пріоритету вимог екологічної безпеки, охорони земельних ресурсів і відтворення родючості ґрунтів, продуктивності земель сільськогосподарського призначення, встановлення режиму природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення (стаття 6 Закону України «Про землеустрій»). Екологічна безпека, відповідно до статті 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.

Відповідно до частини другої статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян. юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Колегія суддів у цій справі також враховує висновки Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема, у своєму рішенні у справі «Дубецька та інші проти України» (заява № 30499/03, пункт 105) ЄСПЛ дійшов висновку, що ні стаття 8, ні будь-які інші положення Конвенції не гарантують права на охорону природного екологічного середовища як такого. Також жодного питання не виникне, якщо оскаржувана шкода є незначною у порівнянні з небезпекою навколишнього середовища, притаманною життю в кожному сучасному місті. Однак може мати місце небезпідставна скарга за статтею 8 там, де екологічна небезпека досягає такого серйозного рівня, що призводить до суттєвого перешкоджання здатності заявника користуватися своїм житлом, мати приватне чи сімейне життя. Оцінка такого мінімального рівня є відносною і залежить від усіх обставин справи, таких як інтенсивність та тривалість шкідливого впливу та його фізичний чи психологічний вплив на здоров`я або якість життя особи.

Принципи, які застосовуються до оцінки відповідальності держави за статтею 8 Конвенції в екологічних справах, загалом схожі незалежно від того, чи розглядається справа з точки зору прямого втручання, чи позитивного обов`язку регулювати приватну діяльність (див. рішення у справі «Хеттон та інші проти Сполученого Королівства» (Hatton and Others v. the United Kingdom, заява № 36022/97, пункт 98), та рішення у справі «Фадєєва проти Росії» (Fadeyeva v. Russia, заява № 55723/00).

Крім того, ЄСПЛ звертає увагу, що у справах, що стосуються екологічних питань, державі мають надаватися широкі межі розсуду та можливість вибору між різними способами та засобами дотримання своїх зобов`язань. Основне питання Суду полягає в тому, чи вдалось державі дотримати справедливого балансу між конкуруючими інтересами осіб, що зазнали впливу, та суспільства в цілому (див. рішення у справі «Хеттон та інші проти Сполученого Королівства» (Hatton and Others v. the United Kingdom), заява № 36022/97, пункти 100, 119 та 123).

Аналогічні висновки щодо застосування правових норм викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.09.2022 у справі № 520/16518/2020.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення XIII сесії Мереф`янської міської ради Харківської області VIII скликання від 09.07.2021 № 520/21 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надання згоди на укладання договору земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів ПрАТ "УКРГАЗВИДОБУТОК" прийнято відповідачем необгрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, отже є таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положеннями ст. 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року по справі №520/15241/21 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 по справі № 520/15241/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до Мереф`янської міської ради, треті особи: Харківський Національний університет імені В.Н. Каразіна, Приватне акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУТОК" про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення XIII сесії Мереф`янської міської ради Харківської області VIII скликання від 09.07.2021 № 520/21 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок та надання згоди на укладання договору земельного сервітуту для розміщення тимчасового проїзду та прокладання тимчасових трубопроводів ПрАТ "УКРГАЗВИДОБУТОК".

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 18.05.2023 року