Справа № 200/19274/21
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року Справа№200/19274/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бєломєстнова О.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу та забавляння вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2021 року № 207 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини у день фактичного проведення всіх необхідних розрахунків з нею.

Обґрунтовуючи позов зазначила, що вона у період з 27.07.2017 року по 28.08.2021 року проходила військову службу за контрактом у Збройних силах України. Станом на дату виключення зі списків особового складу військової частини (28.08.2021 року) з нею не був проведений повний розрахунок. 08.09.2021 та 09.12.2021 їй було виплачено грошове забезпечення у сумі 78 882,20 грн. та грошова компенсація за неотримане речове майно в сумі 22 975,14 грн. Згоди на виключення її зі списків особового складу військової частини до проведення всіх необхідних розрахунків вона не давала. Вважаючи протиправним виключення зі списків особового складу військової частини без її згоди до проведення всіх необхідних розрахунків, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.01.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк 10 днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин цього та доказів на підтвердження таких причин.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення з позовом до адміністративного суду. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 10.10.2022 року зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати до Донецького окружного адміністративного суду засобами електронного зв`язку або через особистий кабінет в системі "Електронний суд": копію наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25.08.2021 року № 164-РС або витягу з нього щодо звільнення позивача; копію рапорту позивача вх. № 20777 від 28.08.2021 року; копію довідки-розрахунку компенсації за неотримане речове майно позивача; копію рапорту позивача про виплату спірної компенсації.

21.10.2022 року відповідач засобами електронного зв`язку надав відзив на позовну заяву, з якого слідує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно встановлено, що виплата компенсації здійснюється на підставі заяви (рапорту) військовослужбовця у разі його звільнення.

Відповідно до закону України Про Збройні Сили України Міністерство оборони України здійснює фінансове забезпечення Збройних Сил України в межах коштів, передбачених державним бюджетом України і здійснює контроль за їх використанням. Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою, яка фінансується і забезпечується необхідними видами постачання за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України військова частина НОМЕР_1 бере зобов`язання та здійснює видатки лише в межах тих асигнувань, які виділяються Міністерством оборони України на відповідні цілі.

Грошових коштів на рахунках військової частини НОМЕР_1 в Державній казначейській службі України у Бахмутському районі Донецької області немає, кошти для виплати компенсації військовослужбовцям за неотримане речове майно виділяються на рахунки військової частини НОМЕР_1 за заявками до центрального управління речового забезпечення Збройних Сил України, а тому військова частина НОМЕР_1 не може сплатити дану компенсацію до виключення військовослужбовця з військової служби.

Після отримання з центрального управління речового забезпечення Збройних Сил України коштів на виплату компенсації за неотримане речове забезпечення на рахунки військової частини НОМЕР_1 , вони перераховуються на картки колишніх військовослужбовців.

Також зазначає, що компенсація за неотримане речове майно не є видом речового і грошового забезпечення. У зв`язку з наведеним просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами докази, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 від 06.12.2000 року.

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) є підрозділом Збройних Сил України, у якому позивач проходила військову службу.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №121 від 28.10.2017 року позивач зарахована до особового складу та на всі види забезпечення.

Наказом командира НОМЕР_5 окремої механізованої бригади № 164-РС від 25.08.2021 року відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас з підпунктом а (військовослужбовці, які вислужили строк військової служби за контрактом).

08.09.2021 року шляхом зарахування грошових коштів на картковий рахунок ПАТ КБ Приват Банк позивачу було виплачено грошове забезпечення у сумі 78 882,20 грн.

Згідно розрахунково-платіжної відомості №102 Військової частини НОМЕР_1 на виплату компенсації за речове майно при звільненні з лав ЗС України особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, 09.12.2021 року позивачу перераховано на картковий рахунок грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 22 975,14 грн.

Зазначене підтверджується довідкою ПАТ КБ Приват Банк від 09.12.2021 року.

Предметом даного спору є дії відповідача щодо виключення позивача зі списків особового складу військової частини до проведення повного розрахунку з ним, а саме до виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-ХІІ закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Судом встановлено, що наказом командира НОМЕР_5 окремої механізованої бригади №164-РС від 25.08.2021 року старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас як військовослужбовця, який відслужив строк військової служби за контрактом.

Судом також встановлено, що грошове забезпечення у сумі 78 882,20 грн. було виплачено позивачу 08.09.2021 року. Як вбачається з розрахунково-платіжної відомості Військової частини НОМЕР_1 №102 на виплату компенсації за речове майно при звільненні з лав ЗС України особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, 09.12.2021 року позивачу перераховано на картковий рахунок грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 22975,14 грн.

У постанові від 20 січня 2021 року по справі № 240/12238/19 Верховний Суд виклав наступний правовий висновок щодо правових наслідків затримки у виплаті компенсації за неотримане речове майно:

59. Речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю, а спрямоване насамперед на задоволення потреб військовослужбовців під час несення ними військової служби.

60. Такі гарантії щодо забезпечення військовослужбовців доречно порівняти із подібними категоріями трудового законодавства, а саме пунктом 3 частини першої статті 29 КЗпП України, відповідно до якого власник або уповноважений ним орган зобов`язаний до початку роботи за укладеним трудовим договором забезпечити працівника необхідними для роботи засобами.

61. Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця.

62. Щодо правової природи компенсації за неотримане речове майно, судова палата у справі № 480/3105/19 зазначила, що таку слід розглядати як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум.

66. Отже, компенсація вартості за неотримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні статті 116 КЗпП України.

67. Таким чином, застосування передбаченої статтею 117 КЗпП України відповідальності здійснюється у разі невиплати згаданої компенсації на день виключення особи зі списків особового складу військової частини.

68. Виключенням із цього правила є надання військовослужбовцем на те відповідної згоди, передбаченої пунктом 242 Положення №1153/2008..

Судом не встановлено, що позивач надавала згоду на її виключення зі списків особового складу військової частини до проведення усіх необхідних розрахунків, у тому числі виплати компенсації вартості речового майна.

Тому до відносин щодо такої несвоєчасної виплати можуть бути застосовані положення ч. 1 ст. 117 КЗпП України згідно з якою в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 в справі № 810/451/17 зазначила, що за змістом частини першої статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності. Якщо роботодавець не виконує цей обов`язок, він вчиняє триваюче правопорушення, відповідальність за яке визначена статтею 117 КЗпП України.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що позивачем вчиняються заходи з реалізації відповідальності Військової частини НОМЕР_1 за непроведення усіх необхідних розрахунків до її виключення зі списків особового складу військової частини.

Так, ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить у тому числі стягнути середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 9 300,70 грн. та 27,3% середнього заробітку за період з 29.08.2021 р. по день ухвалення судового рішення. У позовній заяві зазначає, що оскільки відповідач здійснив виплату компенсації за неотримане речове майно 09.12.2021, то за затримку розрахунку вважає, що відповідач повинен нести відповідальність, передбачену ст.116, 117 КЗпП України.

За вказаною позовною заявою судом відкрито провадження по справі №200/2033/22. Рішення суду у цій справі не набрало законної сили, однак це не перешкоджає вирішенню по суті справи №200/19274/21 про скасування наказу про виключення зі списків особового складу.

Як вже зазначалося, за приписами ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У такий спосіб законодавчо передбачений механізм захисту прав колишнього працівника на отримання належних йому коштів від роботодавця. При цьому захисту підлягають саме майнові права на отримання виплат, а не право на працю, на що вказує грошовий характер компенсації, яка стягується у зв`язку з їх порушенням.

Правовий механізм захисту права військовослужбовців на працю у разі незаконного звільнення визначений нормами пунктів 231, 232 Положення №1153.

Згідно з ними у разі незаконного звільнення з військової служби військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. У разі поновлення на військовій службі орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання щодо виплати військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення. Цей період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і пільговому обчисленні) та до строку, встановленого для присвоєння чергового військового звання. У такому разі контракт, строк дії якого закінчився під час вимушеного прогулу, продовжується на строк вимушеного прогулу і строк, необхідний для визначення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я та прийняття рішення щодо укладення нового контракту. Новий контракт з таким військовослужбовцем укладається у порядку, визначеному цим Положенням.

Пунктом 232 Положення №1153 також встановлено, що у разі незаконного звільнення військовослужбовця з військової служби поновлення його на попередній або рівнозначній посаді здійснюється наказом посадової особи, яка має право звільнення цієї категорії військовослужбовців з військової служби, їй рівнозначної або вищої. Наказ видається на підставі копії рішення суду, матеріалів службового розслідування та копії наказу, виданого відповідним командиром (начальником), про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, винних у незаконному звільненні військовослужбовця.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає незаконним її звільнення до проведення усіх необхідних видів розрахунків, а тому просить визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині її виключення зі списків особового складу військової частини.

У відповідності до вказаних вище норм Положення №1153 наслідком такого скасування є поновлення на військовій службі з виплатою військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення.

Інших правових наслідків незаконного звільнення з військової служби законодавство не передбачає.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правовим наслідком несвоєчасного розрахунку з позивачем є виникнення права на отримання від відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Скасування наказу про звільнення не вважається належним способом поновлення такого права, застосовується при захисті права на працю, про порушення якого позивач не стверджує, оскільки не просить поновити її на службі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням №1153 та іншими законодавчими актами не передбачений обов`язок військової частини змінити дату виключення військовослужбовця зі списків особового складу у разі несвоєчасного проведення всіх необхідних розрахунків.

Зважаючи на наведене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2021 року № 207 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини у день фактичного проведення всіх необхідних розрахунків з нею відмовити.

Повний текст судового рішення складено та підписано 19 травня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.