Справа № 420/3071/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3071/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТ ТРЕЙДИНГ» (вул. Маршала Бірюзова, 37, м. Полтава, 36007) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов (а.с.1-6) Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТ ТРЕЙДИНГ» (далі ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ») до Одеської митниці, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 09.01.2023 №UA500370/2023/000005/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.01.2023 №UA500370/2023/000015.

Представник позивача зазначив, що між ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ» та Company M.K. Salt-SHERIF MOHAMED ABDELMAGUID HASHY (Єгипет) укладено контракт №1/2022 від 01.10.2022, відповідно до якого останній зобов`язується поставити на користь ТОВ «МПК ТАЕРС» товар сіль харчову, фасовану в мішки та в біг-беги.

Вiдповiдно до вказаних умов контракту товар прибув на митну територію Україхни та ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ» з метою здійснення митного оформлення подано митну декларацію від 09.01.2023 №23UA66U9 з відповідним пакетом документів з визначенням митної вартості товару за основним методом - за ціною контракта.

На вимогу про надання додаткових документів митницю повідомлено про надання всіх документів та відсутність додаткових документів.

Відповідачем 09.01.2023 прийняті картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500370/2023/000015 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2023/000005/2.

Позивач вважає вказані рішенні протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару зазначено, що подані документи містять розбіжності, у зв`язку з чим визначена декларантом митна вартість товару не підтверджена, а саме: 1) у документах відсутні відомості про складову митної вартості - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) у документах відсутні відомості про складову митної вартості - витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару; 3) у коносаменті від 22.12.2022 №3 містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати, проте, у наданих до митного оформления документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару; 4) згідно рахунку-проформі від 01.10.2022 №011022 оплата за товар здійснюються на умовах 80% передоплати за товар та 20% оплати після видання вантажних документів, однак відповідно наданих до митного оформления документів не здійснено в строк визначеної передоплати; 5) комерційна пропозиція не є дійсною відповідно до дати рахунку-фактури (інвойсу) від 20.12.2022 №0112-22; 6) окремі ділянки контракту №01/2022 від 01.10.2022 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме: на всіх аркушах наявна сіро-чорна смуга, що унеможливлює сприйняття тексту. Документ може містити ознаки підробки; 7) у наданих документах не міститься відомостей щодо страхування вантажу та можливого демереджу; 8) у сертифікаті про походження від 24.12.2022 №А1003069 вказана кількість вантажу не дає змоги однозначно ідентифікувати партію товару; 9) у сертифікаті про походження від 24.12.2022 року №А1001857 містяться дані щодо іншого коносаменту.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що витрати на пакування і на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з транспортуванням товару до борту судна у порту вивезення країни виробника товару вже включені до вартості товару.

Щодо відомостей про оплату фрахту представник зазначив, що поставка товару здійснювалась за правилами CFR Port Izmail, Ukraine, про що зазначено у інвойсі №0112-22 від 20.12.2022 року. За цими умовами, продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно та сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. Тобто умови CFR (Вартість і фрахт) вже його включають.

Також представник позивача вказує, що контроль за вчасністю здійснення оплат за зовнішньоекономінчним договором між сторонами не є компетенцією митних органів. Вказане на думку представника не може впливати на митну вартість товарів.

В свою чергу, комерційна пропозиція є одним із перших етапів переговорів, що призводить або не призводить до укладення договору вподальшому, а тому розбіжність у датах цілком природня.

Представник стверджує, що технічні недоліки роботи принтеру не віднесені чинним законодавством України до ознак підробки документу. Підроблення документів припускає повну або часткову зміну змісту документа чи його реквізитів шляхом їх виправлень, підчищень, дописок, витравлювань та іншими подібними способами. Працівниками митного органу не було надано експертного висновку, що контракт №01/2022 від 01.10.2022 містить ознаки підробки. Таким чином це лише припущення, на підставі якого не може здійснюватись коригування митної вартості товару.

Щодо страхування вантажу та можливого демереджу представник позивача зазначив, що за умовами поставки CFR страхування вантажу не передбачене, отже воно не може вплинути на вартість товару. Водночас, демередж є лише припущенням працівників митного органу, оскільки демередж не стався. Крім того, за умов CFR (Вартість і фрахт) перевезення та можливого демереджу сплачується продавцем.

Крім того, сертифікат про походження від 24.12.2022 року №А1001857 згідно з ст.53 МК України не є основним документом, що підтверджує митну вартість товару.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.38-39).

Ухвалою суду від 15.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.81).

Ухвалою суду від 18.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов (а.с.89-105), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, в обґрунтування чого зазначає, що за МД №23UA66U9 від 09.01.2023 автоматизованою системою управління ризиками (далі СУР) встановлені форми обов`язкового контролю: 101-1, 103-1, 105-2, 106-2, 107-3, 109-4, 110-4.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товару Одеською митницею встановлено, що надані позивачем документи мiстили розбіжності та не містили всiх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Представником наведений перелік розбіжностей, якій наведений в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару.

Представник відповідача вказує, що декларантом не подано до митниці витребувані документи, у зв`язку з чим відповідач дійшов висновку про неможливість визнання заявленої митної вартості, з огляду на неусунення встановлених розбіжностей.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з МД №23UA66U9 від 09.01.2023 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення склалових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарiв, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 КМ України були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та вiдмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Крім того, представник відповідача зазначає, що за допомогою інформації, отриманоп з спеціалізованих програмно-інформаційних комплексів Єдиноп автоматизовано інформаційної системи (ЄAIC), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Таким чином, представник відповідача вважає, що прийняті оскаржувані рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.114-115), у якій він просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на ідентичність правової позиції відповідача із оскаржуваним рішенням щодо підстав коригування митної вартості товару. Вважає, що митницею не спростовано доводи викладені у позові щодо неправомірності оскаржуваних рішень, оскільки не зазначено конкретні обставини, що викликали сумнів у митній вартості товару, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих документів, а також необхідності перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що 01.10.2022 року між позивачем ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ» (покупець) та компанією M.K.Salt-SHERIF MOHAMED ABDELMAGUID HASHY (Єгипет) (продавець) укладено контракт №1/2022, відповідно до п.1.1. якого продавець постачає на умовах, що вказані в інвойсі, у відповідності з «INCOTERMS-2010» сіль харчову та технічну, з добавкою від злежування, тип якої вказано у проформах-інвойсах цього Контракту та іменований в подальшому товар, a покупець зобов`язується оплатити товар, який постачається.

Відповідно до п.1.2. контракту детальні технічні характеристики товару вказані в проформах-інвойсах до цього договору.

Пунктами 2.1., 2.2. контракту передбачено, що ціни на товар, що постачається по цьому контракту визначені в доларах США у відповідності з ІНКОТЕРМС 2010. Загальна вартість контракту складає 10000000,00 доларів США і складається із суми інвойсів, що мають бути погоджені сторонами окремо.

Згідно з п.3.1.-3.2. платежі проводяться покупцем в доларах США на розрахунковий рахунок продавця. Оплата за товар проводиться на підставі рахунку-фактури і визначається для кожної поставки окремо (а.с.12-14).

ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ» 09.01.2023 подано до Одеської митниці митну декларацію №23UA66U9 (а.с.34-35), в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору. Для підтвердження вказаних у декларації відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з МКУ (контракт, рахунок-фактура (інвойс) та інші документи).

На вимогу про надання додаткових документів позивачем повідомлено митницю про надання всіх документів та відсутність додаткових документів.

Відповідачем 09.01.2023 прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2023/000005/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UA500370/2023/000015 (а.с.31-33).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 09.01.2023 №UA500370/2023/000005/2 вказано, що надані документи декларантом містять розбіжності, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, зокрема:

відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п.5 контракту товар поставляється в упаковці, яка повинна бути вкрита целофановою плівкою. Проте, у наданих до митного оформления документах (контракті, інвойсі тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір;

відповідно до п.6 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за основані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцнованих товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформления документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару;

у наданому до митного оформлення коносаменті від 22.12.2022 №1 містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати, проте, у наданих до митного оформления документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо), відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару;

згідно рахунку проформі від 01.10.2022 №011022 оплата за товар здійснюється на умовах 80% передоплати за товар та 20% оплати після найдання вантажних документів. Відповідно наданих до митного оформлення документів не здійснено в строк визначеної передоплати;

надана до митного оформления комерційна пропозиція не є дійсною відповідно до дати рахунку-фактури (інвойсу) від 20.12.2022 №0112-22;

декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №01/2022 від 01.10.2022, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме: на всіх аркушах наявна сіро-чорна смуга, що унеможливлює сприйняття тексту. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, в наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань. Крім того, аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів №01/2022 від 01.10.2022 з першого по п`ятий не пронумеровані, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки;

згідно п.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів №01/2022 від 01.10.2022 ризики переходять на покупця з моменту постачання товару, яке може також призвести до необхідності оплати демереджу судна. У наданих до митного оформлення документах не міститься відомостей страхування вантажу та можливого демереджу, що не дає змоги перевірити правильність визначення митної вартості товару;

у наданому до митного оформлення сертифікаті про походження від 24.12.2022 №А1003069 вказана кількість вантажу недає змоги однозначно ідентифікувати партію товару;

у наданому до митного оформлення сертифікаті про походження від 24.12.2022 №А1001857 містяться дані щодо іншого номеру коносаменту, вказана кількість вантажу не дає змоги однозначно ідентифікувати партію товару.

В рішенні також зазначено, що декларанту було запропоновано надати (за наявності) додаткові документи протягом 10 календарних днів, а саме: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант 09.01.2023 року листом за вих.№34 повідомлено митний орган про відсутність додаткових документів (а.с.79).

Відповідач дійшов висновку про неспростування декларантом жодних, визначених контролюючим органом, розбіжностей та ненадання жодного додаткового документа. Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем визначено митну вартість за резервним методом, на підставі баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України у ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшим ніж заявлено декларантом.

Позивачу, як декларанту, роз`яснено, у разі незгоди з рішеннями, права на їх оскарження до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або суду, а також права викладені у ч.3 ст.52 цього МКУ.

Товар ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ» був випущений у вільний обіг за №23UA77U2 від 09.01.2023 року під гарантійні зобов`язання.

Позивач, вважаючи оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 09.01.2023 №UA500370/2023/000005/2 зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. У той же час у п. 6 переліку розбіжностей наявний висновок митного органу про ознаки підробки зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів №01/2022 від 01.10.2022.

Проте жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності або підробку не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В той же час в договорі, декларації, інвойсі, які є основними документами, що підтверджують митну вартість, жодних розбіжностей не міститься.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами договору.

В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

За приписами МКУ митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Суд вважає, що необґрунтованими посилання митного органу на обставини зазначені в оскаржуваному рішенні як на розбіжності, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Надані позивачем декларантом документи містили всі документів на підтвердження задекларованої митної вартості товару та відповідно є безпідставним витребування митним органом додаткових документів.

Поставка солі здійснювалася на підставі контракту №01/2022 від 01.10.2022, який наданий митному органу, згідно з п.5 якого товар доставляється в упаковці, що забезпечує безпеку товару від будь-яких можливих пошкоджень під час перевезення, у тому числі морським шляхом. Упаковка повинна бути покрита целофановою плівкою.

Відповідно до п.2.4 контракту №01/2022 загальні умови оплати: згідно умов в кожному проформа-інвойсі.

Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 01.10.2022 №011022 визначена вартість солі у біг-бегах (а.с.10,49).

Комерційним інвойсом №0110-22 від 20.12.2022 та коносаментом №1 від 22.12.2022 підтверджується ціна поставленої солі у біг бегах загальною кількістю 1040 одиниць (біг бегів) (а.с.50-51, 56-57).

Таким чином сіль на підставі контракту №01/2022 від 01.10.2022 поставлялась в упаковці (біг бегах), вартість якої визначалась в залежності від кількості біг бегів, тобто вже упакованого товару.

Специфіка цієї господарської операції свідчить про те, що сам товар (сіль) є специфічним, а його поставка потребує певних умов і можлива лише у разі його пакування.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що неможливість відокремлення вартості упаковки від вартості товару впливає на митну вартість ввезеного товару.

Також відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару вказує, що підставою для коригування стала відсутність у наданих до митного оформлення документах даних щодо витрат на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товар.

Згідно п.6 ч.10 ст.58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Позивач не повинен був здійснювати оплату фрахту.

Судом встановлено, що поставка товару здійснювалась за правилами CFR Port Izmail, Ukraine (CFR (Cost and Freight Вартість та фрахт) термін, якій регулює права сторін договору купівлі-продажу при купли-продажи при морському перевезенні товарів.

За цими умовами, продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно та сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. Тобто умови CFR (Вартість і фрахт) вже його включають.

Таким чином, витрати на навантаження оцінюваних товарів для цілей визначення митної вартості включаються до ціни товару, однак за умови, що такі витрати були понесені покупцем та не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Відповідач у відзиві не спротував доводів позивача. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач не довів наявності підстав для збільшення ціни товару на вартість послуг з його навантаження.

Також митний орган зазначив, що в коносаменті від 22.12.2022 №1 містяться відомості щодо оплати фрахту за чартер партією за умови передоплати, проте, у наданих до митного оформления документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо), відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару.

Пунктом 7 частини 10 статті 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються також і витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно з п.8 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Проте умови поставки товару CFR UA Izmail не вимагають від продавця або покупця страхування товару.

Відповідно до п.1.1. контракту №01/2022 від 01.10.2022 року проавець постачає на умовах, що вказані в інвойсі, у відповідності з «INCOTERMS-2010» (а.с.12-14).

При цьому, прайс-листом від 29.09.2022 контрагентом позивача також визначено, що поставка товару здійснюється на умовах CFR Одеса, Україна (а.с.22).

Таким чином, задекларована позивачем партія товару на виконання Контракту поставлялася на умовах поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) у розумінні Інкотермс-2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010), що означає: продавець зобов`язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення. Отже така складова митної вартості оцінюваного товару, як витрати на страхування не потребували додаткового підтвердження позивачем.

Дійсно згідно з п.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів №01/2022 від 01.10.2022 ризики переходять на покупця з моменту постачання товару. В оскаржуваному рішенні вказано, що це може також призвести до необхідності оплати демереджу судна. Проте це не зобов`язує позивача оформляти документи страхування вантажу та можливого демереджу.

Позивачем з його контрагентом були обумовлені умови поставки СFR (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010», що є правом сторін контракту. СFR (вартість і фрахт) на відміну від CIF (вартість, страхування і фрахт) не зобов`язує продавця страхувати товар.

Також в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 09.01.2023 №UA500370/2023/000005/2 митним органом зазначено, що згідно рахунку проформі від 01.10.2022 №011022 оплата за товар здійснюється на умовах 80% передоплати за товар та 20% оплати після найдання вантажних документів. Відповідно наданих до митного оформлення документів не здійснено в строк визначеної передоплати.

Згідно з п.3.1.-3.2. контракту №01/2022 від 01.10.2022 плата за товар проводиться на підставі рахунку-фактури і визначається для кожної поставки окремо. Платежі проводяться покупцем в доларах США на розрахунковий рахунок продавця.

На підставі контракту №01/2022 від 01.10.2022 компанією M.K.Salt-SHERIF MOHAMED ABDELMAGUID HASHY (Єгипет) складено позивачу проформу-інвойс №0110222 від 01.10.2022 на суму 426000 дол. США, якою визначено, що поставка товару здійснюється на умовах 80% передплати 340000 дол. США та 20% 85200 дол. США залишку після отримання вантажних документів (а.с.10,49).

Пунктом 4 частини 2 статті 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів - є, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару - якщо рахунок сплачено.

Декларантом до митної декларації додано копії платіжних доручень в іноземній валюті №17 від 27.10.2022, №19 від 03.11.2022, №22 від 10.11.2022, №25 від 12.12.2022, №28 від 22.12.2022, №29 від 26.12.2022, що видані ПАТ «МТБ БАНК», та містять посилання на контракт №01/2022 від 01.10.2022 (а.с.15-20). Відповідно до їх змісту ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ» сплачено на рахунок компанії M.K.Salt-SHERIF MOHAMED ABDELMAGUID HASHY (Єгипет) кошти у розмірі 426000 дол. США, що відповідає ціні товару, яка визначена в проформі-інвойс №0110222 від 01.10.2022. Суд вважає, що вказані документи підтверджують митну вартість товару.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено яким чином невчасна сплата декларантом грошових зобов`язань за зовнішньоекономічним договором вплинула на митну вартість товарів, якщо товар станом на дату подачі митної декларації (12.01.2023) оплачено в повному обсязі, та копії банківських платіжних документів згідно з п.2 ч.2 ст.53 МК України подано під час митного оформлення для підтвердження митної вартості товару.

Між тим, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у заявленій митній вартості.

Суд вважає, що порядок та строки оплати товару не впливають на його митну вартість.

Також суд вважає безпідставним зазначення в оскаржуваному рішенні як на розбіжність на те, що надана до митного контролю та оформлення комерційна пропозиція не є дійсною відповідно до дати рахунку-фактури (інвойсу) від 20.12.2022 №0112-22, тобто не може розглядатись як підтвердження вартості товару.

Відповідно до комерційної пропозиції від 29.09.2022 M.K.Salt-SHERIF MOHAMED ABDELMAGUID HASHY (Єгипет) сформовано ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ» пропозицію щодо поставки товару (сіль в біг бегах). Визначено, що пропозиція дійсна протягом 30 днів (а.с.23).

Комерційна пропозиція - це документ, в якому чітко сформульовані умови потенційного співробітництва, його переваги та очікуваний результат. Такий документ допомагає донести до потенційного клієнта переваги продукту, умови співпраці, ознайомитися з асортиментом товарів або переліком послуг, тому направляється на підприємство до укладення договору, контракту.

Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Комерційна пропозиція не віднесена до переліку документів, обов`язкових для подання до митного оформлення товару згідно з ч.2 ст.53 МК України, не може бути використана для підтвердження митної вартості товару.

В оскаржуваному рішенні митний орган вказує на можливу підробку зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів №01/2022 від 01.10.2022, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме: на всіх аркушах наявна сіро-чорна смуга, що унеможливлює сприйняття тексту, суд дійшов наступного висновку.

Відповідачем на підтвердження вказаних обставин до відзиву на позов додано єдину копію зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів №01/2022 від 01.10.2022 (а.с.106-110), в якій текст відображений чітко, сіро-чорні смуги відсутні. В свою чергу, представником відповідача не надано будь-яких інших копій контранкту №01/2022 від 01.10.2022 на підтвердження доводів щодо його нечитабельності.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 зазначив, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

В межах спірних правовідносин Одеською митницею в оскаржуваному рішенні та у відзиві на позов не наведено жодних обгрунтувань з приводу прямого зв`язку якості сканованої копії контракту №01/2022 від 01.10.2022 та навністю будь-яких розбіжностей митної вартості товару, що свідчить про необгрунтованість сумнівів контролюючого органу.

Щодо доводів митного органу про наявність розбіжностей у митній ціні товару через неможливість ідентифікації товару у наданому до митного оформлення сертифікаті про походження від 24.12.2022 №А1003069 (кількість вантажу та зазначення іншого коносаменту), суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пакувальним листом від 22.12.2022 компанією M.K.Salt-SHERIF MOHAMED ABDELMAGUID HASHY (Єгипет) передано до поставки ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ» сіль у ззагальній кількості 1040 біг бегів вагою нетто 1300 т. (а.с.21). Вказана кількість та вага товару також підтверджується коносаментом №1 від 22.12.2022 (а.с.56).

Відповідно до сертифікату походження товару від 24.12.2022 №А1003069 постачається 1040 біг бегів вагою нетто 1300 т., вагою брутто 1308,08 т. У сертифікаті зазначено коносамент №2 від 22.12.2022 (а.с.60-61).

Контролюючим органом 04.01.2023 проведено огляд товару шляхом його перелічення на митному пості «Ізмаїл», за результатом якого складено акт №02/23 про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю, про пошкодження товарів, їх упаковки чи маркування або про їх втрату.

Згідно з актом від 04.01.2023 №02/23 огляд проведено шляхом перелічення товару та встановлено надлишок товару у 32 біг бега, оскільки коносаментом №1 від 22.12.2022 встановлена кількість товару у 1040 біг бега, а фактично наявні 1072 біг бега вагою 1347,9т. (а.с.76-78).

Наказом Мінстерства фінансів України від 15.03.2018 №364 «Про затвердження форми акта про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю, про пошкодження товарів, їх упаковки чи маркування або про їх втрату» установлено митницям ДФС, яким товари будуть декларуватися відповідно до обраного декларантом (уповноваженою ним особою) митного режиму, в обов`язковому порядку приймати акти, подані підприємствами, що переміщують товари, незалежно від місця їх складення та враховувати зазначену в них інформацію при визначенні додаткових форм та обсягу митного контролю з метою недопущення митних правопорушень.

Декларантом з урахуванням акту від 04.01.2023 №02/23 розмитнено товар загальною вагою 1347,9 т., що підтверджується МД №23UA77U2 від 09.01.2023.

Таким чином, суд вважає, що безпідставними доводи митного органу стосовно того, що у наданих до митного оформлення документах неможливо ідектифікувати кількість товару, оскільки така кількість була ідентифікована власне митним органом під час огляду товару, що підтверджується актом від 04.01.2023 №02/23, з урахуванням якого був розмитнений товар.

При цьому, суд вважає виявлені митним органом у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжності щодо зазначення коносаменту від 22.12.2022 під номером 2, а не номером 1 - формальними та несуттєвими, які жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Водночас відповідачем не вказано будь-якого іншого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15).

Між тим, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Проте оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, Верховний Суд дійшов донаголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020 року справа №260/718/19; від 27.04.2020 року справа №140/804/19).

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2023/000005/2 від 09.01.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.01.2023 №UA500370/2023/000015.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 по справі №1.380.2019.001962 дійшов висновку, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні Закону «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Позивачем сплачений судовий збір у загальному розмірі 22193,64 грн (а.с.7), а саме 1,5% від різниці митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22193,64 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13, 139,241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТ ТРЕЙДИНГ» (вул. Маршала Бірюзова, 37, м. Полтава, 36007, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631), про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.01.2023 року №UA500370/2023/000015 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2023/000005/2 від 09.01.2023 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТ ТРЕЙДИНГ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 22193,64 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва