Справа № 160/11726/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 травня 2023 року Справа №160/11726/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення по справі №160/11726/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Апеляційного суду Дніпропетровської області, відповідача-2: Державної судової адміністрації України, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1: Апеляційного суду Дніпропетровської області, відповідача -2: Державна судова адміністрація, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Апеляційного суду Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застуванням обмеження нарахування відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553-ІХ в сумі 364 165,07 гривень. Зобов`язано Апеляційний суд Дніпропетровської області провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 судді Апеляційного суду Дніпропетровської області на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Розподіл судових витрат не здійснювався.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року набрало законної сили 16 грудня 2022 року.

30 березня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом нарочно видано позивачу виконавчий лист.

05 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення способу виконання судового рішення, в якій просить суд встановити спосіб або порядок виконання рішення суду від 15 листопада 2022 року у справі №160/11726/22 шляхом виконання судового рішення за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період та визначити суму для стягнення 364165,07 грн. (триста шістдесят чотири тисячі сто шістдесят п`ять гривень 07 копійок). В обґрунтування заяви зазначає, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Додатком №3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено розподіл видатків Державного бюджету України на 2022 рік, яким Державній судовій адміністрації України за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 0501150 визначено 3000000 грн. Слід звернути увагу, що кошти бюджетної програми 0501150 це кошти Державного бюджету Україні, які передбачені саме для виплати заборгованості за рішеннями судів, винесеними на користь суддів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року заяву про зміну способу виконання судового рішення призначено до розгляду на 16 травня 2023 року.

В судове засідання, призначене на 16 травня 2023 року, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи заяву про встановлення способу виконання судового рішення суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Касаційного адміністративного суду від 11.08.2022 року у справі №П/811/269/17, від 17.02.2021 року у справі №295/16238/14-а

Суд зазначає, що рішення суду на користь позивача у цій справі має зобов`язальний характер, однак, зміна способу його виконання запропонованим позивачем чином, потягне зміну рішення по суті, що не відповідає інституту зміни способу його виконання.

Так, відповідно до висновку постанови Верховного Суду від 23.06.2021 у справі №520/13014/2020 вимога про стягнення заборгованості не дублює вимогу про зобов`язання нарахувати і виплатити заборгованість, ці вимоги є двома різними способами захисту порушеного права, які передбачають відмінний механізм виконання судових рішень; списання коштів за судовими рішеннями, боржником за якими є державний орган, відповідно до ч.1 ст. 2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI, можливе у тому випадку, коли способом захисту порушеного права є вимога про стягнення коштів.

Також суд звертає увагу, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 27.02.2023 року по справі №340/6875/21.

За наслідком системного аналізу змісту вказаної заяви суд зазначає, що змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання провести нарахування та виплату суми суддівської винагороди на списання конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

При цьому, суд звертає увагу, що заявником до суду взагалі не надано доказів неможливості виконання рішення суду раніше визначеними способом і порядком.

З огляду на викладені вище правові норми та враховуючи те, що рішення суду на користь позивача має зобов`язальний характер, однак, зміна способу його виконання запропонованим позивачем чином, потягне зміну рішення по суті, що не відповідає інституту зміни способу його виконання суд вважає, що відсутні підстави задоволення заяви про зміну способу виконання рішення.

Керуючись статтями ст. 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення по справі №160/11726/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Апеляційного суду Дніпропетровської області, відповідача-2: Державної судової адміністрації, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко