Справа № 580/2822/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року справа № 580/2822/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Коробкової Г.О. від імені ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

14.04.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Коробкової Г.О. (18001, м.Черкаси, вул.Благовісна, 269, офіс 420) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1; ) (далі відповідач 2) про:

визнання протиправним і скасування рішення відповідача 2 від 24.10.2022 №41 про відмову йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язання відповідача 1 зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 навчання в Середньому професійно-технічному училищі №21 м.Черкаси з 01.09.1988 до 30.06.1991, період його роботи на ВАТ «Черкаське Хімволокно» з 07.07.1991 до 14.11.1991 та з 09.02.1994 до 20.09.2001, строкову військову службу з 21.11.1991 до 17.12.1993, які необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з моменту звернення до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії, а саме з 17.10.2022;

стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 на його користь судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60грн.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідачі відмовили у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за його наявності. Вважає, що відповідачі порушуючи закон відмовили у призначені пенсії.

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Вказану ухвалу відповідачі отримали 19.04.2023, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

05.05.2023 від відповідачів до суду надійшли відзиви з проханням у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач 1 вказує, що загальний страховий стаж позивача становить 20 роки 08 місяців 21 день. У зв`язку з відсутністю пільгового стажу позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 07.07.1991 до 14.11.1991 та з 09.02.1994 до 20.09.2001, оскільки порушено порядок оформлення уточнюючої довідки підприємства (пільгова довідка не відповідає Додатку №5), а саме відсутній підпис головного бухгалтера, інформація про відсутність головного бухгалтера не надана). Заява позивача про призначення пенсії розглянута відповідачем 2 за принципом екстериторіальності. Стаж позивача обчислено на підставі документів, які додані ним до заяви про призначення пенсії. На їх підставі відповідач 2 прийняв рішення від 24.10.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Прийняття рішення про перерахунок пенсії є виключними дискреційними повноваженнями відповідача, а втручання у таку діяльність виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відповідач 2 обґрунтовуючи відзив зазначив, що розглянув заяву позивача та прийняв рішення від 14.03.2023 № 47 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. До страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах не зарахував періоди роботи з 07.07.1991 до 14.11.1991 та з 09.02.1994 до 20.09.2001, оскільки довідка від 19.05.2006 №451 не відповідає вимогам Додатку №5 до п.20 Порядку № 637, а саме відсутній підпис головного бухгалтера, інформація про відсутність головного бухгалтера не надана. Також позивач не надав витяги з наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці та перелік робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. Отже, позивач не підтвердив право на пільгове пенсійне забезпечення.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає, з огляду на таке.

Згідно з копією диплому № НОМЕР_2 позивач 01.09.1988 вступив до Середнього професійно-технічного училища № 21 м.Черкаси та 01.07.1991 закінчив повний курс з одержанням середньої освіти за професією слюсар-ремонтник.

Військовим квитком НОМЕР_3 позивача підтверджується, що він проходив строкову військову службу з 21.11.1991 до 17.12.1993.

Довідкою Відкритого акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» від 19.05.2006 № 451 підтверджується, що позивач працював на вказаному підприємстві повний робочий день в кислотному цеху з кристалізацією сульфату натрію:

з 07.07.1991 до 14.11.1991 00 років 04 місяці 07 днів у виробництві віскозного волокна в якості слюсаря-ремонтника, що передбачено Списком № 1, розділом ХVI, код 546, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 09.08.1991 № 591-Додаток 1. Підставою зазначено архівну особову карточку з обліку кадрів, ф Т-2: роз. № 435 від 05.07.1991, звільн. № 703 від 15.11.1991;

з 09.02.1994 до 14.11.19920.09.2001 07 років 07 місяців 11 днів у виробництві віскозного волокна в якості слюсаря-ремонтника, що передбачено Списком № 1, розділом ХVI, код 546, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 09.08.1991 № 591-Додаток 1 та сп.1 р. ХVI (16-2а) затв. Пост. КМ України 16.01.2003 № 36. Підставою зазначено архівну особову карточку з обліку кадрів, ф Т-2: роз. № 72 від 04.02.1994, звільн. № 577 від 14.09.2001.

17.10.2022 позивач звернувся заявою до відповідача 1, а саме Черкаського відділу обслуговування громадян №1,№2,№3, в якій просив призначити йому пенсію за віком за Списком №1, №2, №3. Вказана заява прийнята 17.10.2022 і зареєстрована за № 16734. До заяви додав перелік документів.

24.10.2022 відповідач 2 прийняв рішення № 41 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу. У рішенні зазначив, що вік заявника 50 років. Страховий стаж особи 20 років 08 місяців 21 день. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи протягом квітня-грудня 2006 року, квітня 2007 року квітня 2009 року, вересня-грудня 2009 року, оскільки за цей період в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків. Пільговий стаж відсутній. До пільгового стажу не враховано період роботи згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ВАТ «Черкаське хімволокно» від 19.05.2006 № 451, оскільки не дотримана форма Додатку №5 постанови КМУ від 12.08.1993 №637, а саме довідка не місить підпис головного бухгалтера та в довідці не вірно зазначено посилання на Списки № 1, затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 № 36 (на період роботи чинні Списки № 1, затверджені постановою КМУ від 11.03.1994 № 162). До довідки не надано витяги з наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці та переліки робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. Тому відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та страхового стажу в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для єдності умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих 5 листопада 1991 року Верховна Рада України ухвалила Закон №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII).

Статтею 2 вказаного Закону передбачено види державних пенсій: трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.1.8 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Абзаци перший-другий п.1.9 Порядку №22-1 встановлюють, що призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Абзацом п`ятим вказаного пункту визначено, якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон). Відповідно до п.1.10 Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.9 цього розділу.

Тобто, призначення пенсії відбувається за заявочним принципом.

Відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до п.4.8 Порядку №22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, за результатами розгляду заяви особи територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів зобов`язаний прийняти рішення. Рішення щодо розгляду заяви позивача прийняв та, відповідно, обчислення його стажу здійснював саме відповідач 2.

Згідно зі ст.12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачені в ст.13 зазначеного Закону.

Позивач звертався у спірних правовідносинах до відповідача 1 з метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

Відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;…»

Отже, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Водночас принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулює закон України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV). Питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульоване в ст.114.

Зокрема, відповідно до частини першої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Оскільки норми вказаних законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду під час розгляду зразкової справи №360/3611/20 в рішенні від 03.11.2021 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»). Отже, у вказаній справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У заявлених спірних правовідносинах безпідставно не враховано територіальним органом Пенсійного фонду України зазначене вище рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 щодо порядку застосування норм Закону №1788-XII, а саме щодо права на пенсію пільгових умовах чоловіків після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Зважаючи, що у спірних правовідносинах не визнано достатнім і підтвердженим пільговий стаж позивача за періоди його роботи з 07.07.1991 до 14.11.1991 та з 09.02.1994 до 20.09.2001 у ВАТ «Черкаське Хімволокно» згідно з пільговою довідкою від 19.05.2006 №451 суд урахував.

Відповідно до ст.101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Стаття 102 вказаного Закону передбачає, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до абзацу першого ст.103 Закону №1788-ХІІ суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, особа, яка має намір отримати статус пенсіонера, не несе відповідальності за правильність оформлення її роботодавцем довідок щодо роботи, за винятком дій, що підпадають під ознаки злочинів.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до п.1 вказаного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, архівні довідки необхідні за умови доцільності підтвердити відомості про роботу особи, якщо відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.

Трудовою книжкою НОМЕР_4 позивача підтверджується, що він у спірному періоді, а саме з 01.09.1988 до 30.06.1991 навчався в Середньому професійно-технічному училищі № 21 м. Черкаси (диплом № НОМЕР_2 ). 07.07.1991 працював у Черкаському виробничому об`єднанні «ХІМВОЛОКНО» в кислотному цеху з кристалізацією сульфату натрію слюсарем-ремонтником по 4 розряду (Розпор. від 05.07.1991 № 435). 14.11.1991 звільнений у зв`язку з призовом в армію (Ув. від 15.11.1991 № 803). З 21.11.1991 до 17.12.1993 проходив строкову військову службу ( НОМЕР_3 ). 09.02.1994 прийнятий в кислотний цех з кристалізацією сульфату натрію слюсарем-ремонтником по 4 розряду у ВАТ «Черкаське Хімволокно» (Розпор. від 04.02.1994 № 72от). 31.12.1998 позивачу присвоєно 5 розряд слюсаря-ремонтника кислотного цеху з кристалізацією сульфату натрію (Нак. від 29.01.1999 № 60-к). 20.09.2001 позивач звільнений за власним бажанням (Зв. від 14.09.2001 № 577).

Щодо вказаних записів зазначені повні реквізити наказів, на підставі яких вони вчинені, скріплені печаткою відділу кадрів підприємства. Вказані періоди і посади повністю відповідають відомостям згаданої вище довідки.

Отже, доводи відповідачів про сумніви у достовірності відомостей пільгової довідки безпідставні. Основним документом трудовою книжкою позивача підтверджується зазначений трудовий стаж.

Згідно з п.2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У спірних правовідносинах відповідачі не перевірили показами свідків свої сумніви у достовірності отриманих від позивача документів.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості:

стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування;

стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Реквізити наказів щодо вказаних вище записів трудової книжки позивача відповідають зазначеним у пільговій довідці наказам. Докази підробки таких документів відсутні. Чинне законодавство не передбачає права органу Пенсійного фонду України не приймати до відома відповідні довідки у разі підтвердження відповідних періодів і посад безпосередньо відомостями трудової книжки. Тому не врахування відповідного пільгового стажу позивача відповідачами безпідставне, доводи відповідачів не обґрунтовані.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду проходження позивачем строкової військової служби з 21.11.1991 до 17.12.1993 суд урахував.

Абзацом 2 п.1 ст.8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 210/4546/16-а проаналізував ст.8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та дійшов висновку, що період строкової військової служби повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо особа на момент призову на строкову військову служби працювала за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах, або після демобілізації особа працювала за набутою спеціальністю в професійно-технічному закладі.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки згідно із записами трудової книжки позивача його 14.11.1991 звільнено з посади слюсаря-ремонтника по 4 розряду кислотного цеху з кристалізацією сульфату натрію Черкаського виробничого об`єднання «ХІМВОЛОКНО», яка відноситься до професій, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, у зв`язку з призовом в армію та після завершення строкової служби 07.07.1991 позивач повернувся на раніше займану посаду, суд дійшов висновку, що такий період має зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У цій частині доводи позивача обґрунтовані та період проходження ним строкової військової служби з 21.11.1991 до 17.12.1993 підлягає зарахуванню відповідачами до пільгового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача в Середньому професійно-технічному училищі №21 м.Черкаси з 01.09.1988 до 30.06.1991 суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги.

Суд установив, що позивач навчався в Середньому професійно-технічному училищі № 21 м.Черкаси та 01.07.1991 закінчив повний курс з одержанням середньої освіти за професією слюсар-ремонтник. Надалі, а саме 07.07.1991, тобто через 7 днів після закінчення вказаного навчального закладу влаштувався працювати на ВАТ «Черкаське Хімволокно». Врахувавши вказану вище норму Закону та зазначені обставини, суд дійшов висновку, що період його навчання з 01.09.1988 до 30.06.1991 в Середньому професійно-технічному училищі №21 м.Черкаси має врахуватися відповідачами в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, тобто до пільгового стажу позивача.

Щодо відсутності витягів з наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці та переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442. Пунктом 4 передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Тобто, проведення атестації, збереження відповідних первинних документів щодо її проведення та відповідальність за дотримання вказаних вимог законодавством покладена виключно на роботодавця. Як наслідок, ризики неналежного дотримання зазначених обов`язків не можуть бути повністю перекладені на працівника.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Довідкою ВАТ «Черкаське хімволокно» від 19.05.2006 № 451 підтверджено, що стаж роботи позивача з 07.07.1991 до 14.11.1991 та з 09.02.1994 до 20.09.2001 складає 7 років 11 місяці 17 днів і дає право позивачу на призначення пенсії за Списком №1. Загальний пільговий стаж позивача з урахуванням періоду його навчання у вказаному вище закладі освіти (2 роки 10 місяців 0 днів) та періоду проходження строкової військової служби (2 роки 0 місяців 27 днів) становить 12 років 10 місяців 15 днів.

Проведення атестації робочих місць, де працював позивач, підтверджується вказаною вище довідкою, повідомленнями ВАТ «Черкаське хімволокно» та виписками ВАТ «Черкаське хімволокно» з наказу від 01.12.1994 № 634, від 14.03.2001 № 248 - про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове забезпечення, якими затверджено перелік робочих місць, робота на яких дає право для призначення пенсії на пільгових умовах за Списками №1. Так, до нього входять посади, які займав позивач:

цех кислотний з кристалізацією сульфату натрію/Ремонтний персонал за посадою слюсар-ремонтник, № робочого місця № 255 (нак. № 634 від 01.12.1994);

цех кислотний з кристалізацією сульфату натрію/Ремонтний персонал за посадою слюсар-ремонтник, № робочого місця № 255 (нак. № 248 від 14.03.2001).

Вказаними вище доказами підтверджується, що атестація робочих місць на підприємстві, в якому працював позивач, проведена. Вказані вище періоди роботи позивача підлягали врахуванню відповідачами до пільгового стажу.

Встановлені обставини свідчать, що у заявлених правовідносинах відповідач 1 виконав функцію щодо прийняття документів позивача. Безпосередній розгляд матеріалів, доданих до заяви позивача від 17.10.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 обчислення стажу та прийняття акту владно-розпорядчого характеру (результат) у формі рішення від 24.10.2022 № 41 здійснив відповідач 2. Належні, достовірні та допустимі докази прийняття відповідачем 2 за результатами розгляду заяви позивача рішення від 14.03.2023 № 47, про яке він вказав у відзиві, відсутні. Тому в цій частині доводи відповідача 2 не обґрунтовані а не враховані судом.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/2743/21 після прийняття рішення за результатами розгляду звернення неправомірність окремих дій чи бездіяльності цього суб`єкта владних повноважень під час розгляду звернення не може бути предметом окремого позову.

Врахувавши зазначене суд дійшов висновку, що відповідач 1 не допустив порушення заявленого права позивача на призначення пенсії та діяв відповідно до вказаної вище норми Порядку №22-1 щодо такого прийняття документів про призначення пенсії.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Зважаючи, що у заявлених спірних правовідносинах позивач звертався заявою до відповідача 1, за результатами розгляду його заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 саме відповідач 2 прийняв рішення від 24.10.2022 № 41 про відмову в призначенні пенсії з підстав, що не узгоджуються зі вказаними вище нормами, таке рішення безпосередньо порушує заявлене право на пенсійне забезпечення. Тому суд дійшов висновку, що належним способом повного відновлення порушених прав є визнання його протиправним і скасування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом. Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Оскільки розглядаючи звернення пенсіонера про призначення пенсії відповідач 1 зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним. Для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права позивача, наявні обгрунтовані підстави зобов`язати відповідача 2, що безпосередньо порушив заявлене право, у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 навчання в Середньому професійно-технічному училищі №21 м.Черкаси з 01.09.1988 до 30.06.1991, період його роботи на ВАТ «Черкаське Хімволокно» з 07.07.1991 до 14.11.1991 та з 09.02.1994 до 20.09.2001, строкову військову службу з 21.11.1991 до 17.12.1993, які необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з моменту звернення до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії, а саме з 17.10.2022.

Отже, заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 12.04.2023 в сумі 1073,60грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача повністю за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, який безпосередньо порушив заявлене право позивача.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов адвоката Коробкової Г.О. від імені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1; ) від 24.10.2022 №41 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1; ) у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком №1 навчання в Середньому професійно-технічному училищі №21 м.Черкаси з 01.09.1988 до 30.06.1991, період його роботи на ВАТ «Черкаське Хімволокно» з 07.07.1991 до 14.11.1991 та з 09.02.1994 до 20.09.2001, строкову військову службу з 21.11.1991 до 17.12.1993, які необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () із заявою про призначення пенсії, а саме з 17.10.2022.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення позовною заявою до адміністративного суд в сумі 1073,60грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 18.05.2023.