Справа № 160/3681/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2023 року Справа № 160/3681/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт-Альянс» до Дніпровської митниці про визнання протиправними рішень, карток відмови та їх скасування, -
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби:
UA110050/2022/000040/1 від 28.11.2022; UA110050/2022/000041/1 від 14.12.2022;
UA110050/2022/000049/1 від 29.12.2022; UA110050/2022/000050/1 від 29.12.2022;
UA110050/2023/000002/1 від 17.01.2023; UA110050/2023/000003/1 від 17.01.2023;
UA110050/2023/000007/1 від 23.01.2023; UA110050/2023/000008/1 від 24.01.2023;
UA110050/2023/000013/1 від 30.01.2023; UA110050/2023/000014/1 від 30.01.2023;
UA110050/2023/000041/1 від 20.02.2023; UA110050/2023/000042/1 від 20.02.2023;
UA110050/2023/000052/1 від 27.02.2023;
- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці Держмитслужби:
UA110130/2022/000362 від 08.08.2022; UA110170/2022/000032 від 13.10.2022;
UA110050/2022/000125 від 29.11.2022; UA110050/2022/000133 від 14.12.2022;
UA110050/2022/000136 від 23.12.2022; UA110050/2022/000137 від 26.12.2022;
UA110050/2022/000142 від 29.12.2022; UA110050/2022/000143 від 29.12.2022;
UA110050/2022/000141 від 29.12.2022; UA110050/2023/000006 від 17.01.2023;
UA110050/2023/000003 від 17.01.2023; UA110050/2023/000004 від 17.01.2023;
UA110050/2023/000005 від 17.01.2023; UA110050/2023/000007 від 18.01.2023;
UA110050/2023/000008 від 23.01.2023; UA110050/2023/000009 від 24.01.2023;
UA110050/2023/000011 від 26.01.2023; UA110050/2023/000014 від 26.01.2023;
UA110050/2023/000015 від 30.01.2023; UA110050/2023/000016 від 30.01.2023;
UA110050/2023/000018 від 31.01.2023; UA110050/2023/000017 від 31.01.2023;
UA110050/2023/000020 від 31.01.2023; UA110050/2023/000022 від 02.02.2023;
UA110050/2023/000023 від 02.02.2023; UA110050/2023/000024 від 03.02.2023;
UA110050/2023/000028 від 06.02.2023; UA110050/2023/000027 від 06.02.2023;
UA110050/2023/000029 від 06.02.2023; UA110050/2023/000030 від 06.02.2023;
UA110050/2023/000033 від 07.02.2023; UA110050/2023/000032 від 07.02.2023;
UA110050/2023/000037 від 10.02.2023; UA110050/2023/000041 від 13.02.2023;
UA110050/2023/000043 від 13.02.2023; UA110050/2023/000042 від 13.02.2023;
UA110050/2023/000040 від 13.02.2023; UA110050/2023/000045 від 14.02.2023;
UA110050/2023/000049 від 17.02.2023; UA110050/2023/000051 від 17.02.2023;
UA110050/2023/000054 від 20.02.2023; UA110050/2023/000055 від 20.02.2023;
UA110050/2023/000056 від 20.02.2023; UA110050/2023/000057 від 20.02.2023;
UA110050/2023/000060 від 21.02.2023; UA110050/2023/000064 від 23.02.2023;
UA110050/2023/000066 від.28.02.2023.
Ухвалою суду від 20.03.2023 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
17.04.2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій наведено доводи, аналогічні доводам позовної заяви.
25.04.2023 року відповідачем подано до суду заперечення, в яких зазначено, що крім посилання на норми законодавства позивачем не зазначаються спростування викладених у відзиві на позов доводів та аргументів щодо правових підстав для прийняття кожного рішення про коригування митної вартості товарів, що оскаржується позивачем; у відповіді на відзив не наведено належних обґрунтувань та спростувань правових підстав відсутності належного документального підтвердження заявленої за основним методом митної вартості товарів.
Згідно положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ТОВ «Експорт-Альянс» укладено наступні контракти:
- № 1-АS від 01.04.2022 року з постачальником Sandikci Textilrecycling (As-Tex) на поставку товарів, перелік яких зазначається в специфікаціях на кожну партію товару;
- № 1-EU від 01.04.2022 року з постачальником EUROCYCLE GmbН на поставку товарів, перелік яких зазначається в специфікаціях на кожну партію товару;
- № 1-DV від 01.04.2022 року з постачальником DEVY GRANT LIMITED на поставку товарів, перелік яких зазначається в специфікаціях на кожну партію товару;
- 1-KN від 01.04.2022 року з постачальником KNEBEL TEXTILRECYCLING GmbН на поставку товарів, перелік яких зазначається в специфікаціях на кожну партію товару;
- № 1 від 01.04.2022 року з постачальником SIBRA TRADING GmbH на поставку товарів, перелік яких зазначається в специфікаціях на кожну партію товару.
Пунктом 2.1 вказаних контрактів визначено, що товар має відповідати специфікаціям та/або інвойсам до контракту на кожну окрему поставку товару.
Умови поставки визначаються у додатковій угоді до контракту, що є його невід`ємною частиною (пункт 3.1 контракту).
Всі витрати на території країни призначення несе імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару (пункт 3.7 контракту).
Загальна вартість контракту складається з сум, визначених в інвойсах та/або специфікаціях до контракту та не може перевищувати еквівалент п`яти мільйонів євро (пункт 4.2 контракту).
До вказаних контрактів ТОВ «Експорт-Альянс» було укладено з названими постачальниками додатки до контрактів від 01.04.2022 року, якими погоджено поставку товару за найменуванням «одяг, що був у використанні, жіночий, дитячий, чоловічий та домашній текстиль, що був у використанні, знос не перевищує 30%»; «взуття, що було у використанні, жіноче, дитяче, чоловіче, знос не перевищує 30%» на суми: 1750000,00 євро, 2350000,00 євро, 2500000,00 євро, 2500000,00 євро, 1500000,00 євро, відповідно.
Умовами поставки визначено EXW Bochum, EXW місце завантаження, СРТ Дніпро, EXW Attendorn, EXW місце завантаження, відповідно.
Також ТОВ «Експорт-Альянс» було укладено з SIBRA TRADING GmbH додаток до контракту від 21.11.2022 року, яким погоджено поставку товару за найменуванням «одяг, що був у використанні, жіночий, дитячий, чоловічий, знос не перевищує 30%»; «взуття, що було у використанні, жіноче, дитяче, чоловіче, знос не перевищує 30%», «сумки, рюкзаки, що були у використанні, знос не перевищує 30%», «домашній текстиль, що був у використанні, знос не перевищує 30%» на суму 1925000,00 євро; умови поставки: EXW місце завантаження.
Умовами поставки визначено EXW Bochum, EXW місце завантаження, СРТ Дніпро, EXW Attendorn, EXW місце завантаження, відповідно.
На підтвердження митної вартості товару ТОВ «Експорт-Альянс» надано до митного органу: контракти № 1-АS від 01.04.2022 року, № 1-EU від 01.04.2022 року, № 1-DV від 01.04.2022 року, 1-KN від 01.04.2022 року, № 1 від 01.04.2022 року, інвойси, специфікації до інвойсів, сертифікати якості, декларації про походження товару, сертифікати дезінфекції товару, договори про перевезення товару, міжнародні автотранспортні накладні.
Митна вартість товару ТОВ «Експорт-Альянс» визначена за основним методом - за ціною договору.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням: 1) рахунок-проформу; 2) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору; 9) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 10) копію декларації країни виробника.
У відповідь на повідомлення митного органу ТОВ «Експорт-Альянс» повідомлено про неможливість надати додаткові документи.
Дніпровською митницею прийняті рішення про коригування митної вартості:
UA110050/2022/000040/1 від 28.11.2022; UA110050/2022/000041/1 від 14.12.2022;
UA110050/2022/000049/1 від 29.12.2022; UA110050/2022/000050/1 від 29.12.2022;
UA110050/2023/000002/1 від 17.01.2023; UA110050/2023/000003/1 від 17.01.2023;
UA110050/2023/000007/1 від 23.01.2023; UA110050/2023/000008/1 від 24.01.2023;
UA110050/2023/000013/1 від 30.01.2023; UA110050/2023/000014/1 від 30.01.2023;
UA110050/2023/000041/1 від 20.02.2023; UA110050/2023/000042/1 від 20.02.2023;
UA110050/2023/000052/1 від 27.02.2023, якими до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-ґ - резервний, та скориговано загальну вартість товарів.
Обставини прийняття вказаних рішень:
1. для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Зазначені документи декларантом згідно з даними графи 44 МД не подавались;
2. надані рахунки-інвойси та декларація про походження товару не містять підписів та печаток відправника - та уповноважених осіб експортера;
3. положенням п.2.2. контракту передбачено, що якість товару повинна відповідати нормам, прийнятим по кожному виду товару, в країні виробництва товару. Декларантом не наданий документ, що підтверджує такі норми. Поряд з цим, декларант заявляє в гр..31 вказаних декларацій про те, що товари «3 категорії, ступінь зносу 30%» та про «відсутність даних про виробника». Таким чином, заявлена якість товарів та її відповідність нормам, прийнятим по кожному виду товару, в країні виробництва товару, жодним чином не підтверджена;
4. відповідно до пункту 5.1 контракту, умови сплати за товар повинні вказуватися в додатку на кожну окрему поставку товару. При цьому, в жодному наданому до митного оформлення документі не вказуються умови сплати за товар. Сторони додатково визначають умови оплату кожної поставки. Однак, ні додаткова угода до контракту, ні комерційні рахунки не містять відомостей щодо умов оплати за товар.;
5. відповідно до відомостей, що містяться у наданих до митного оформлення документах, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки EXW DE Attendorn, згідно Інкотермс 2010; у підтвердження зазначених витрат заявлений договір про надання транспортних послуг №1505TP від 15.05.2020, укладений між перевізником ТОВ «ТЕК Гарант» та ТОВ "ЕВРО СЕКОНД ГРУП», довідки про транспортні витрати, заявки на перевезення. Таким чином у відповідача відсутня можливість розрахунку митної вартості, так як різні пункти завантаження можуть суттєво впливати на вартість перевезення товару. Всі вище перелічені документи виставлені на підприємство ТОВ "ЕВРО СЕКОНД ГРУП», документального підтвердження відносин між компаніями ТОВ "ЕВРО СЕКОНД ГРУП» та ТОВ "ЕКСПОРТ-АЛЬЯНС" відсутнє. Декларантом не надано жодного документального підтвердження правових підстав тієї обставини, що підприємство ТОВ "ЕВРО СЕКОНД ГРУП» є замовником перевезення вантажу підприємства ТОВ "ЕКСПОРТ-АЛЬЯНС". Зазначене унеможливлює перевірку ідентифікації наданих документів, як підтверджуючих складові митної вартості товару за даними поставками. На підтвердження транспортних витрат надано договір про надання транспортних послуг від 01.05.2022 № 01052022, укладений між перевізником ТОВ «Раф-Транс» та ТОВ "ЕКСПОРТ-АЛЬЯНС". Однак, у підтвердження числового значення заявленої складової не надано ні рахунки, ні платіжні документи, ні акти виконаних робіт. Надані до митного оформлення довідки не передбачені умовами договору. Надано договір про перевезення від 01.12.2022 №1/11/22-1, укладений з ФОП « ОСОБА_1 », згідно з п 3.1 якого вартість перевезення зазначається в актах наданих послуг та п3.2 де замовник повинен сплатити вартість наданих послуг протягом 7(семи) банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг. Акт та платіжні документи до митного оформлення не надавались, а надана до митного оформлення довідка не передбачена умовами договору. На підтвердження транспортних витрат надано договір про надання транспортних послуг від 09.02.2023 №09/02/23, укладений з перевізником ТОВ «Форсаж Кинг». Однак, у підтвердження числового значення заявленої складової не надано ні рахунки, ні платіжні документи, ні акти виконаних робіт. Надані до митного оформлення довідки не передбачені умовами договору. На підтвердження транспортних витрат надано договір про надання транспортних послуг від 20.01.2022 №20/01/23, укладений з перевізником ТОВ «Автомакс-Експрес». Однак, у підтвердження числового значення заявленої складової не надано, ні рахунки, ні платіжні документи, ні акти виконаних робіт. Надані до митного оформлення довідки не передбачені умовами договору. На підтвердження транспортних витрат надано договір про надання транспортних послуг №20 від 12.05.2022, укладений з перевізником ФОП ОСОБА_2 , довідку №36 від 14.10.2022. Пунктом 2 договору передбачено подання заявки, яка є не від`ємною частиною договору. Пунктом 4 договору «порядок розрахунків» передбачено надання рахункуфактури та акту виконаних робіт. Заявка, рахунок-фактуру на оплату, акт виконаних робіт не надано до митного оформлення. На підтвердження транспортних витрат надано договір про надання транспортних послуг №1/01/09-1 від 09.01.2023, укладений з перевізником ПП «Транс-Експрес». Однак, у підтвердження числового значення заявленої складової не надано ні рахунки, ні платіжні документи, ні акти виконаних робіт. Надані до митного оформлення довідки не передбачені умовами договору.
За наслідком прийняття вказаних рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає таке.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів, суд вказує таке.
Як вбачається зі спірних рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності.
Щодо відсутності в інвойсі даних про виробника, суд зазначає наступне.
Так, відомості про виробника є одним із додаткових джерел інформації про оцінюванні товари. Інвойс, з огляду на його призначення, є документом, що підтверджує митну вартість оцінюваного товару при цьому, відсутність в інвойсі даних про виробника не може бути достатньою підставою для висновку про неналежність цього документа, як і не може заперечувати вірогідності усіх інших товаросупровідних документів, які надано до митного оформлення, при цьому відомості, що дають змогу ідентифікувати оцінюваний товар, містяться в інвойсах, прейскурантах, сертифікатах якості.
Разом з тим, враховуючи, що контракт двосторонній, відсутність відомостей щодо виробника в товаросупровідних документах жодним чином не може свідчити про наявність ще однієї сторони.
Крім того, контрактами, а саме пунктом 1.1 передбачено, що специфікація не є обов`язковим документом, оскільки вартість та якісні ознаки товару можуть бути передбачені або специфікацією або інвойсом, який і було надано митному органу.
Посилання відповідача щодо відсутності в наданих позивачем товаросупровідних документах умов оплати товару, а також відсутність документів, що засвідчують згоду сторін щодо умов сплати ціни за товар, судом до уваги не приймається, оскільки умови оплати договору передбачені контрактом, а всі інші дані щодо сплати коштів за товар наявні в наданих позивачем інвойсах.
Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна та інші складові митної вартості товару, при цьому умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей даних про митну вартість товару.
Разом з тим, жодним нормативним актом, як національного, так і міжнародного законодавства, не встановлено обмеження строків відстрочення платежу для міжнародних договорів купівлі-продажу.
Також, відповідно до частини 2 статті 36 Митного кодексу України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 3 статті 36 Митного кодексу України зазначено, що під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Враховуючи, що в інвойсах, наданих позивачем, країною походження товарів зазначено Європейський Союз, неправомірне заниження митної вартості товарів за таких обставин суд не вбачає.
Відповідно до норм Митного кодексу України, щодо обраного методу декларування розмитненого товару, пояснюємо наступне: Митна вартість - ціна товару, яку учасник зовнішньоекономічної діяльності пред`являє представнику митного органу при перетині вантажем митного кордону України. Коли заповнюється вантажна митна декларація (ВМД) (нині іменована декларацією на товари - ДТ) в одній з граф необхідно вказати митну вартість товару.
Митна вартість безпосередньо впливає на витрати при митному оформленні товарів, так як митні збори, збори і митний ПДВ сплачуються виходячи з величини митної вартості товару. Визначається митна вартість декларантом, митним представником, що діє від імені власника вантажу.
Митна вартість товарів і відомості, пов`язані з її визначенням, повинні гуртуватись на кількісно обумовленою і документально підтвердженої достовірної інформації. Процедура визначення митної вартості товарів повинна бути загальне застосування, тобто не відрізнятися в залежності від джерел постачання товарів.
Згідно статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожен наступний метод застосовується тільки в разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Кодексу.
Отже, позивачем був обраний перший метод, так як відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості застосовується за першим методом (основним), тобто за ціною контракту, оскільки немає ніяких обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, щодо ціни оцінюваних товарів, відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів за ціною контракту, жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів, покупцем не зробить прямо або опосередковано продавцеві, покупець і продавець не пов`язані між собою особи.
Ціна товару (продукції) є найважливішою його характеристикою і істотною умовою угоди. Ціна (вартість) товару повинна бути вказана з необхідною і достатньою точністю і повнотою опису з усіма роз`ясненнями та застереженнями. Саме ціна (вартість) товару, певна в зовнішньоторговельному контракті (договорі) і є вихідною базою (основою) для визначення митної вартості товару.
При встановленні ціни товару в контракті купівлі-продажу визначаються: одиниця виміру товару, рівень ціни, базисні умови поставки (базис ціни), валюта ціни, спосіб фіксації ціни, наявність знижок і / або умови платежу.
Порядок визначення одиниці виміру товару залежить від характеру товару і від практики, що склалася в торгівлі даним товаром на світовому ринку. Ціна в контракті може бути встановлена:
- за певну кількісну одиницю (або за певну кількість одиниць) товару, вказану у звичайно застосовував в торгівлі даним товаром одиницях виміру (ваги, довжини, площі, обсягу, штук, комплектів і т.д.) або в числових одиницях (сотня, дюжина);
- за вагову одиницю, виходячи з базисного змісту основного речовини в товарі (для таких товарів, як руди, концентрати, хімікалії і ін.);
- за вагову одиницю залежно від коливань фактичної ваги змісту сторонніх домішок і вологості.
При поставці товару різної якості та асортименту ціна встановлюється за одиницю товару кожного виду, сорту, марки окремо. Якщо за одним контрактом поставляється велика кількість різних за якісними характеристиками товарів, ціни на них, як правило, вказуються в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту. При поставці комплектного обладнання ціни звичайно встановлюються за позиціями на кожну часткову поставку або на окремі комплектуючі частини і вказуються в додатку до контракту. Якщо в основу ціни кладеться вагова одиниця, необхідно визначити характер маси (брутто, нетто) або обумовити, чи включає ціна вартість тари і упаковки. Це вказівка необхідно також в тих випадках, коли ціна встановлюється за штуку, за комплект.
Для уніфікації розуміння прав і обов`язків сторін розроблені базисні умови поставки, які визначають обов`язки продавця і покупця по доставці товарів, установлюють момент переходу ризику випадкової загибелі або псування товару з продавця на покупця. Умови називаються базисними тому, що вони встановлюють структуру ціни в залежності від того, включаються витрати з доставки в ціну товару чи ні. Такі базисні умови, а їх 13, з відповідними торговими термінами і з їх тлумаченням включені до збірки торгових термінів "Інкотермс-2000".
Так, згідно статті 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, були надані органу доходів і зборів офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна.
Контракти № 1-АS від 01.04.2022 року, № 1-EU від 01.04.2022 року, № 1-DV від 01.04.2022 року, 1-KN від 01.04.2022 року, № 1 від 01.04.2022 року заявлені як прямі на підставі сертифікатів якості від контрагентів, які зібрали, відсортували, продезінфікували товари, які заявлені у митних деклараціях, тобто товаром, заявленим у митних деклараціях є вживаний одяг та взуття, виробили який та поставили напряму до ТОВ «Експорт-Альянс», контрагенти, вказані в контрактах.
Згідно умов наведених контрактів, імпортер здійснює замовлення на поставку в письмовому вигляді шляхом відправлення листа на електронну пошту відправника або в усній формі.
Разом з тим, у статті 53 Митного кодексу України не передбачено надання замовлення як документу, необхідного для підтвердження митної вартості товарів. Разом з тим замовлення не є ані бухгалтерським, ані платіжним документом, а лише відображає наміри придбати певний товар.
Також статтею 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта буд-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
До митного оформлення, згідно контрактів № 1-АS від 01.04.2022 року, № 1-EU від 01.04.2022 року, № 1-DV від 01.04.2022 року, 1-KN від 01.04.2022 року, № 1 від 01.04.2022 року, заявлено товар на умовах поставки EXW, надані відповідні інвойси, до яких у свою чергу надані специфікації, де вказані умови поставки конкретної партії товару.
Щодо усіх оформлених декларацій та їх змісту, судом встановлено, що у графі 20 ЕМД заявлені умови поставки EXW, тому що вони вказані в специфікації до інвойсів, які отримані імпортером електронною поштою та де вказані умови поставки конкретної партії товару.
Відповідно до статті 1 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність, зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Згідно частини 1 статті 5 наведеного Закону, усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України Про валюту і валютні операції.
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність, всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право, зокрема, самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що визначений сторонами контракту порядок розрахунків суперечить нормам національного або міжнародного законодавства та унеможливлює підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 3, 4 статті 53 Митного кодексу України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року у справі 21-591а15 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 року у справі №821/1617/17.
Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Суд зауважує, що відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість. Також додатково декларант повідомив митний орган про те, що надані всі наявні на момент декларування документи, інші документи надаватися не будуть.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, якими мотивовані спірні рішення митного органу про коригування митної вартості товарів не мають жодного відношення до саме числового визначення заявленої ТОВ «Експорт-Альянс» митної вартості та носять формальний характер.
Крім того, відповідно до наявних даних, визначена митним органом митна вартість товарів, ґрунтується на раніше визнаній відповідачем вартості за попередніми оформленнями за подібними товарами.
Разом з тим, в рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як резервний метод. В рішенні не наведена навіть назва товару, митна вартість якого взята за основу. Не дано пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов. Не вказані причини, з яких не був застосований основний метод визначення митної вартості, та чотири другорядні методи і чому обраний саме резервний метод визначення митної вартості.
Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товарів, оскільки у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не наведено доказів того, що документи, подані для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав всі можливі у цьому випадку документи та пояснення, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого ТОВ «Експорт-Альянс» товару та протиправність оскаржуваних рішень.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт-Альянс» підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову: майнового характеру, який подано - суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору складає - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 гривень (стаття 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік).
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці:
UA110130/2022/000113/1 від 08.08.2022; UA110170/2022/000017/1 від 13.10.2022;
UA110170/2022/000018/1 від 14.10.2022; UA110170/2022/000019/1 від 17.10.2022;
UA110050/2022/000040/1 від 28.11.2022; UA110050/2022/000041/1 від 14.12.2022;
UA110050/2022/000043/1 від 23.12.2022; UA110050/2022/000044/1 від 26.12.2022;
UA110050/2022/000049/1 від 29.12.2022; UA110050/2022/000050/1 від 29.12.2022;
UA110050/2022/000048/1 від 29.12.2022; UA110050/2023/000005/1 від 17.01.2023;
UA110050/2023/000002/1 від 17.01.2023; UA110050/2023/000003/1 від 17.01.2023;
UA110050/2023/000004/1 від 17.01.2023; UA110050/2023/000006/1 від 18.01.2023;
UA110050/2023/000007/1 від 23.01.2023; UA110050/2023/000008/1 від 24.01.2023;
UA110050/2023/000010/1 від 26.01.2023; UA110050/2023/000012/1 від 26.01.2023;
UA110050/2023/000013/1 від 30.01.2023; UA110050/2023/000014/1 від 30.01.2023;
UA110050/2023/000017/1 від 31.01.2023; UA110050/2023/000019/1 від 02.02.2023;
UA110050/2023/000020/1 від 02.02.2023; UA110050/2023/000021/1 від 03.02.2023;
UA110050/2023/000023/1 від 06.02.2023; UA110050/2023/000022/1 від 06.02.2023;
UA110050/2023/000024/1 від 06.02.2023; UA110050/2023/000025/1 від 06.02.2023;
UA110050/2023/000027/1 від 07.02.2023; UA110050/2023/000028/1 від 07.02.2023;
UA110050/2023/000029/1 від 10.02.2023; UA110050/2023/000032/1 від 13.02.2023;
UA110050/2023/000034/1 від 13.02.2023; UA110050/2023/000033/1 від 13.02.2023;
UA110050/2023/000031/1 від 13.02.2023; UA110050/2023/000035/1 від 14.02.2023;
UA110050/2023/000036/1 від 14.02.2023; UA110050/2023/000037/1 від 15.02.2023;
UA110050/2023/000038/1 від 17.02.2023; UA110050/2023/000039/1 від 17.02.2023;
UA110050/2023/000041/1 від 20.02.2023; UA110050/2023/000042/1 від 20.02.2023;
UA110050/2023/000043/1 від 20.02.2023; UA110050/2023/000044/1 від 20.02.2023;
UA110050/2023/000045/1 від 21.02.2023; UA110050/2023/000046/1 від 21.02.2023;
UA110050/2023/000047/1 від 21.02.2023; UA110050/2023/000051/1 від 23.02.2023;
UA110050/2023/000052/1 від 27.02.2023.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці:
UA110130/2022/000362 від 08.08.2022; UA110170/2022/000032 від 13.10.2022;
UA110170/2022/000033 від 14.10.2022; UA110170/2022/000034 від 17.10.2022;
UA110050/2022/000125 від 29.11.2022; UA110050/2022/000133 від 14.12.2022;
UA110050/2022/000136 від 23.12.2022; UA110050/2022/000137 від 26.12.2022;
UA110050/2022/000142 від 29.12.2022; UA110050/2022/000143 від 29.12.2022;
UA110050/2022/000141 від 29.12.2022; UA110050/2023/000006 від 17.01.2023;
UA110050/2023/000003 від 17.01.2023; UA110050/2023/000004 від 17.01.2023;
UA110050/2023/000005 від 17.01.2023; UA110050/2023/000007 від 18.01.2023;
UA110050/2023/000008 від 23.01.2023; UA110050/2023/000009 від 24.01.2023;
UA110050/2023/000011 від 26.01.2023; UA110050/2023/000014 від 26.01.2023;
UA110050/2023/000015 від 30.01.2023; UA110050/2023/000016 від 30.01.2023;
UA110050/2023/000018 від 31.01.2023; UA110050/2023/000017 від 31.01.2023;
UA110050/2023/000020 від 31.01.2023; UA110050/2023/000022 від 02.02.2023;
UA110050/2023/000023 від 02.02.2023; UA110050/2023/000024 від 03.02.2023;
UA110050/2023/000028 від 06.02.2023; UA110050/2023/000027 від 06.02.2023;
UA110050/2023/000029 від 06.02.2023; UA110050/2023/000030 від 06.02.2023;
UA110050/2023/000033 від 07.02.2023; UA110050/2023/000032 від 07.02.2023;
UA110050/2023/000037 від 10.02.2023; UA110050/2023/000041 від 13.02.2023;
UA110050/2023/000043 від 13.02.2023; UA110050/2023/000042 від 13.02.2023;
UA110050/2023/000040 від 13.02.2023; UA110050/2023/000045 від 14.02.2023;
UA110050/2023/000046 від 14.02.2023; UA110050/2023/000047 від 16.02.2023;
UA110050/2023/000049 від 17.02.2023; UA110050/2023/000051 від 17.02.2023;
UA110050/2023/000054 від 20.02.2023; UA110050/2023/000055 від 20.02.2023;
UA110050/2023/000056 від 20.02.2023; UA110050/2023/000057 від 20.02.2023;
UA110050/2023/000058 від 21.02.2023; UA110050/2023/000059 від 21.02.2023;
UA110050/2023/000060 від 21.02.2023; UA110050/2023/000064 від 23.02.2023;
UA110050/2023/000066 від.28.02.2023.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 травня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков