Справа № 200/1020/22
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року Справа№200/1020/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Немогай В.І,

за участю:

позивача не з`явилась,

представника відповідача Лушер Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання витини певні дії, стягненнязаробітної плати стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивачка) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Київської обласної прокуратури із позовною заявою, у якій просила суд:

- визнати протиправними та скасувати накази № 893к № 894к від 14 грудня 2021 року;

- визнати протиправною бездіяльність щодо непризначення ОСОБА_1 прокурором Київської обласної прокуратури та зобов`язання призначити її на посаду прокурора відділу Київської обласної прокуратури;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення (заробітної плати) з 11 серпня 2021 року в порядку та розмірах, передбачених статтею 81 Закону України «Про прокуратуру»;

- стягнути з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 11.08.2021 по 31.01.2022 у розмірі 385515,27 грн. із розрахунку розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», а також з 01.02.2022 по дату винесення рішення у справі;

- зобов`язати виплачувати грошове забезпечення (заробітну плату) відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру»;

- стягнути завдану моральну шкоди у розмірі 300000 грн.

Також позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу та сплачений судовий зібр.

В обґрунтування позову зазначено, що У зв`язку з тимчасовою окупацією деяких територій Донецької області, 14.04.2017 року на підставі наказу прокурора Київської області №120к в порядку переведення з прокуратури Донецької області вона призначена на посаду прокурора відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Київської області. На підставі наказу прокурора Київської області №272к від 20.08.2018 року її призначено на посаду прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області. Вказала, що вона має статус одинокої матері та виховує дитину віком до чотирнадцяти років. За наслідками атестації Другою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур ухвалено рішення №252 від 09.04.2020 року про неуспішне проходження нею атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички. 02.10.2020 року вона отримала наказ №680к від 28.09.2020 року згідно з яким: прокурору відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_1 тимчасово визначено робоче місце у відділі міжнародно правового співробітництва Київської обласної прокуратури; начальнику відділу міжнародно правового забезпечення Київської обласної прокуратури наказано визначити ОСОБА_1 службові обов`язки, забезпечити ведення табельного обліку використання робочого часу та контроль за службовою дисципліною; надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2021 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» ОСОБА_1 скасовано з 11.09.2020 року. Листом Київської обласної прокуратури від 30.10.2020 № 27-331 вих.20 позивачку повідомлено, що за нею зберігається оклад прокурора прокуратури Київської області у розмірі 5730,00 грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 у справі № 200/10243/20-а визнано протиправною бездіяльність Київської обласної прокуратури щодо не призначення ОСОБА_1 в Київську обласну прокуратуру на рівнозначну тій посаді, яку вона займала до тимчасового визначення її робочого місця.

Зобов`язано Київську обласну прокуратуру призначити ОСОБА_3 з 11.09.2020р. в Київську обласну прокуратуру на посаду, рівнозначну посаді, яку обіймала згідно наказу Прокуратури Київської області від 20.08.2018р. №272-к, з виплатою заробітної плати згідно вимог ст.81 Закону України «Про прокуратуру».

Визнано протиправним та скасовано наказ Київської обласної прокуратури від 28.09.2020 року №680к.

14 грудня 2021 року керівником Київської обласної прокуратури видано наказ № 892к, яким наказ № 680к скасовано.

Наказом від 14 грудня 2021 року № 894 к, яким:

- тимчасово визначено робоче місце прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області Галанській Я.Г. в управлінні нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і координації діяльності правоохоронних органів Київської обласної прокуратури;

- Начальнику управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і координації діяльності правоохоронних органів Київської обласної прокуратури визначено забезпечити ведення табельного обліку використання робочого часу та контроль за службовою дисципліною

Наказом від 14 грудня 2021 року № 893 к надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2021 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» ОСОБА_1 скасовано з 11.09.2020 року.

Вважає вказані накази № 893к та № 894к протиправними та просить їх скасувати.

Вважає, що її заробітна плата має розраховуватись у відповідності до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та з урахуванням надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2021 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури».

Крім того, у заяві про збільшення позовних вимог зазначила, що її заробітна плата за період з 01.08.2021 по 31.01.2022 відповідачем розраховувалась невірно, у зв`язку із чим, за вказаний період позивачці недоплачено грошові кошти у розмірі 385515,27 грн.

У зв`язку із чим просила суд стягнути з відповідача заробітну плату за період з 11.08.2021 по 31.01.2022 у розмірі 385515,27 грн. із розрахунку розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», а також з 01.02.2022 по дату винесення рішення у справі.

Також просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 300000 грн.

Ухвалою суду від 21 січня 2022 року, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01 лютого 2022 року.

01 лютого 2022 року відкладено підготовче засідання у справі відкладено 01 березня 2022 року.

11 лютого 2022 року відповідачем до суду надано відзив, у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 у справі № 200/10243/20-а скасовано наказ № 684к від 28.09.2020.

За результатами складання іспиту на загальні здібності та навички (ІІ етап атестації прокурорів) позивачка набрала 90 балів, що є менше, аніж встановлений Наказом Генерального прокурора від 21.02.2020 № 105 мінімум для успішного складання іспиту.

Рішенням Другої кадрової комісії від 09.04.2020 № 252 прийнято рішення про неуспішне проходження позивачкою атестації.

Вказане рішення на час видання наказів та подання відзиву на позову заяву було чинним, що є підставою для звільнення позивачки з посади та з органів прокуратури.

Разом з тим, звільнення позивачки, яка є одинокою матір`ю, заборонено положеннями статті 184 Кодексу законів про працю.

Рішення про успішне проходження позивачкою атестації відсутнє, у зв`язку із чим, на думку відповідача, відсутні підстави для призначення позивачки на одну із вакантних посад до Київської обласної прокуратури.

Позивачку не призначено на посаду прокурора Київської обласної прокуратури, через що суттєво знижено її функціональне навантаження, загальний внесок у роботу Київської обласної прокуратури, інтенсивність та напруженість у роботі. Призначення надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2021 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» є правом керівника прокуратури, а не обов`язком.

Крім того, позивачкою не доведено факту протиправної бездіяльності відповідача.

Також відповідач заперечував проти задоволення вимог про стягнення моральної шкоди.

У зв`язку із активними бойовими діями на території Донецької області та введення в Україні воєнного стану, судове засідання, призначене на 01 березня 2022 року, не відбулось.

Підготовче засідання у справі призначено на 09 травня 2023 року о 15 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 09 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті на 16 травня 2023 року о 12 год. 30 хв.

Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову та надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивачка ОСОБА_2 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Наказом Прокурора Київської області від 20 серпня 2018 року № 272к позивачку призначено на посаду прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області.

Визначено посадовий оклад згідно штатного розпису.

Наказом виконувача обов`язків керівника Київської обласної прокуратури від 28 вересня 2020 року № 680к прокурору відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області Галанській Я.Г. тимчасово визначено робоче місце у відділі міжнародно правового співробітництва Київської обласної прокуратури; начальнику відділу міжнародно правового забезпечення Київської обласної прокуратури наказано визначити ОСОБА_1 службові обов`язки, забезпечити ведення табельного обліку використання робочого часу та контроль за службовою дисципліною; надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2021 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» ОСОБА_1 скасовано з 11.09.2020 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 у справі № 200/10243/20-а визнано протиправною бездіяльність Київської обласної прокуратури щодо не призначення ОСОБА_1 в Київську обласну прокуратуру на рівнозначну тій посаді, яку вона займала до тимчасового визначення її робочого місця.

Зобов`язано Київську обласну прокуратуру призначити ОСОБА_3 з 11.09.2020р. в Київську обласну прокуратуру на посаду, рівнозначну посаді, яку обіймала згідно наказу Прокуратури Київської області від 20.08.2018р. №272-к, з виплатою заробітної плати згідно вимог ст.81 Закону України «Про прокуратуру».

Визнано протиправним та скасовано наказ Київської обласної прокуратури від 28.09.2020 року №680к.

Наказом керівника Київської обласної прокуратури від 14 грудня 2021 року № 894к: тимчасово визначено робоче місце прокурору відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області Галанській Яні Григорівні в управлінні нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і координації діяльності правоохоронних органів Київської обласної прокуратури; начальнику управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і координації діяльності правоохоронних органів Київської обласної прокуратури визначено забезпечити ведення табельного обліку використання робочого часу та контроль за службовою дисципліною .

Наказом від 14 грудня 2021 року № 893 к з 11 вересня 2020 року скасовано ОСОБА_4 надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2021 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» ОСОБА_1 скасовано з 11.09.2020 року.

Позивачка є одинокою матір`ю та на час винесення спірних наказів виховувала дитину до 14 років.

Вказана обставина сторонами не заперечується та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Як встановлено судом за результатами розгляду справи, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі № 200/6676/20-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, прокуратура Київської області про визнання протиправним та скасування рішення Другої кадрової комісії №252 від 09.04.2020 про неуспішне проходження прокурором відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_5 атестації за результатами складання іспиту у форм анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки відмовлено.

Рішення набрало законної сили 08 грудня 2021 року.

Таким чином, як на час винесення спірних наказів, так і на час розгляду справи по суті, позивачка вважалася такою, що неуспішно пройшла атестацію за результатом складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року № 1401-VIII (далі - Закон № 1401-VIII), який набрав чинності з 30 вересня 2016 року, виключено із Конституції України розділ VII "ПРОКУРАТУРА" та доповнено

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 4 Закону № 1697-VII унормовано, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ (далі Закон № 113-ІХ), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури, у зв`язку з чим внесено ряд змін до Закону № 1697-VII.

Зокрема, у тексті Закону № 1697-VII слова «Генеральна прокуратура України», «регіональні прокуратури», «місцеві прокуратури» змінено відповідно словами «Офіс Генерального прокурора», «обласні прокуратури», «окружні прокуратури».

Згідно з пунктом 4 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті «Голос України».

Відповідно до пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX,який був чинним на момент винесення спірних наказів, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII».

Згідно з пунктом 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором (пункт 9 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX).

Пунктом 10 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113- IX передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Згідно з пунктом 11 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Пунктом 13 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113- IX визначено, що предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання. Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Відповідно до пункту 14 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

За результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (пункт 16 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX).

Пунктом 17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX визначено, що кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.

За змістом пунктів 2, 4 розділу І Порядку № 221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями.

Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку № 221 предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); 2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Згідно з пунктом 6 розділу І Порядку № 221 атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора (пункт 7 розділу І Порядку № 221).

Пунктом 8 розділу І Порядку № 221 визначено, що за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Відповідно до пункту 9 розділу І Порядку № 221 атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 221 у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Пунктами 3, 5 розділу ІІІ Порядку № 221 передбачено, що зразок тестових питань та правила складання іспиту оприлюднюється на вебсайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.

Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації (пункт 6 розділу ІІІ Порядку № 221).

Наказом Генерального прокурора від 21 лютого 2020 року №105 встановлено прохідний бал (мінімально допустиму кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів регіональних прокуратур - 93 бали.

Згідно з частиною третьою статті 16 Закону України «Про прокуратуру» прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Підпунктом 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури Укради, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Зазначені норми Закону є спеціальними по відношенню до інших нормативно-правових актів, мають імперативний характер та підлягають безумовному виконанню уповноваженими органами та їх посадовими особами.

З аналізу зазначених норм суд доходить до висновку, що чинним законодавством передбачена чітка процедура переведення прокурора на посаду за результатами атестації.

Так, атестація прокурорів проводиться відповідними кадровими комісіями та включає в себе три етапи, у тому числі, складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, тобто у даному випадку менше встановленої наказом Генерального прокурора від 21 лютого 2020 року №105 мінімально допустимої кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування - 93 бали, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Вказані висновки щодо аналізу вказаних норм права також викладено Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2023 року № 200/ 5251/20-а.

Законом № 113-ІХ визначено безальтернативну умову переведення прокурорів, які на день набрання чинності цим Законом займали посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, на посади прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, а саме лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим Законом і відсутність рішення про успішне або неуспішне проходження атестації не надає суду повноважень замість комісії визнати позивача таким, що успішно пройшов атестацію, як і не дозволяє суду дійти висновку про завершення цієї процедури для позивача.

Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 320/5210/21

Як вже зазначалось судом раніше, Другою кадровою комісії прийнято рішення від 09.04.2020 № 252 про неуспішне проходження позивачкою атестації.

Вказане рішення вже було предметом розгляду у справі № 200/6676/20-а, та як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи по суті не було визнано протиправним та скасовано.

Положення трудового законодавства, які містить КЗпП України, є загальними для правовідносин, пов`язаних з проходженням публічної служби і, як слушно зазначила позивач, їх можна і потрібно застосовувати у тому випадку, коли спеціальні норми не регулюють певних аспектів правовідносин, які є об`єктом спеціального регулювання. Втім, у вимірі обставин цієї справи потрібно зауважити, що спеціальні норми достатньо чітко й однозначно регулюють питання, пов`язані з припиненням публічної служби (в органах прокуратури) і умовами/правилами переведенням прокурорів на посади в Офісі Генерального прокурора, обласних і регіональних прокуратурах в рамках реформування органів прокуратури, але це регулювання відрізняється від правил загального трудового законодавства. Відсутність у спеціальному законі норм, які передбачають гарантії/пільги при звільненні певним категоріям осіб на кшталт тих, які містить КЗпП України, у цьому випадку не можна вважати прогалиною, яку можна «заповнити» шляхом застосування загальних норм трудового законодавства. Так само помилково буде вважати, що загальні норми трудового законодавства можуть превалювати над нормами спеціального закону (Закону №113-ІХ), які передбачають інакший підхід до прийняття рішень щодо проходження/припинення публічної служби.

Вказану позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 26.01.2022 у справі №240/17743/20, від 27.05.2022 у справі №520/6591/2020 та від 27.06.2022 у справі №420/2859/21 та від 21 липня 2022 року у справі № 420/4754/20.

Враховуючи викладене, спірний наказ від 14 грудня 2021 року № 893 к є правомірним.

Частиною третьою статті 81 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. З 01 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, а з 01 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Статтею 15 Закону України «Про прокуратуру» зазначено виключний перелік посад обласних та окружних прокуратурах (в редакції Закону України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ).

Згідно з наказом Генерального прокурора № 414 від 08 вересня 2020 року «Про день початку роботи обласних прокуратур» днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11 вересня 2020 року.

На момент як початку роботи обласних прокуратур, так і винесення спірних наказів рішення про успішне проходження позивачкою атестації відсутнє.

Отже, враховуючи, що у позивачки відсутнє рішення про успішне проходження нею атестації, що є обов`язковою умовою для переведення в органи обласної прокуратури та не має статусу прокурора обласної прокуратури, то відповідно на неї не поширюються положення частини третьої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» щодо розмірів посадових окладів прокурора обласної прокуратури.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31 травня 2012 року №505 (далі постанова №505), серед іншого, надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці, установлювати прокурорам та слідчим органів прокуратури, а також іншим працівникам прокуратури, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливою роботи у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років.

Таким чином, вказана надбавка призначається керівником прокурора виходячи з реальних результатів роботи працівника.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка після неуспішного проходження атестації не виконувала і об`єктивно не могла виконувати функціональних обов`язків за посадою в обласній прокуратурі.

Враховуючи наведене, відповідач мав законні підстави не виплачувати позивачці надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, яку їй було встановлено раніше.

Крім того, нарахування вказаної надбавки є дискреційними повноваженнями керівника відповідної прокуратури.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність щодо непризначення ОСОБА_1 прокурором Київської обласної прокуратури та зобов`язання призначити її на посаду прокурора відділу Київської обласної прокуратури, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом раніше, станом на час винесення наказу № 893к, позивач діяв правомірно, разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2023 від 01.03.2023 у справі №3-5/2022(9/22) визнано неконституційним пункт 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-IX, відповідно до якого «з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з частиною 2 статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24.12.1997 №8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій), вказав про те, що «частина 2 статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю».

У Рішенні від 30.09.2010 №20-рп/2010 у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України зазначив про те, що «незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність».

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної (ретроактивної) дії та поширюється лише на правовідносини, які виникли після його ухвалення.

Разом з тим, позивачку не було звільнено з органів прокуратури на підставах, визначених Законом №113-IX.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що скасування вказаної норми не призвело до зміни правовідносин між відповідачем та позивачкою, оскільки предметом розгляду у цій справі є не звільнення останньої з органів прокуратури, а непризначення її на відповідну на посаду прокурора відділу Київської обласної прокуратури.

Таким чином, ані на момент винесення спірних наказів, ані на момент визнання неконституційним пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-IX, як і на час розгляду справи по суті, у відповідача не було жодних правових підстав для призначення позивачки на посаду прокурора відділу Київської обласної прокуратури.

Спір між сторонами щодо відповідності її заробітної плати або будь-яких її складових у розмірам, які було встановлено законодавством до 11 вересня 2020 року, тобто, дня початку обласних прокуратур, між сторонами відсутній.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про:

- визнання протиправними та скасування наказів № 893к № 894к від 14 грудня 2021 року;

- визнання протиправною бездіяльність щодо непризначення ОСОБА_1 прокурором Київської обласної прокуратури та зобов`язання призначити її на посаду прокурора відділу Київської обласної прокуратури;

- визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення (заробітної плати) з 11 серпня 2021 року в порядку та розмірах, передбачених статтею 81 Закону України «Про прокуратуру»;

- стягнення з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 11.08.2021 по 31.01.2022 у розмірі 385515,27 грн. із розрахунку розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», а також з 01.02.2022 по дату винесення рішення у справі;

- зобов`язання виплачувати грошове забезпечення (заробітну плату) відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи правомірність дій відповідача, підстави для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи те, що у задоволенні позву відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання витини певні дії, стягненнязаробітної плати стягнення моральної шкоди відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 16 травня 2023 року.

Повний текст рішення складено 18 травня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.І. Грищенко