Справа № 160/5303/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року Справа № 160/5303/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
11.04.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 лютого 2022 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсії за віком, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язану з нездійсненням з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку призначеної ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позову шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду, а також доказів на підтвердження поважності цих причин щодо частини позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язаної з нездійсненням з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку, призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%; та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%.
26.07.2022 року до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язаної з нездійсненням з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку, призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%; та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35% - повернуто позивачеві.
Крім того, вказаною ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково та витребувано у Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи призначеної ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
31 серпня 2022 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення додаткового доказу, в якому останній просив суд долучити до матеріалів справи копію рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі №160/7762/19, що набрало законної сили.
31 серпня 2022 року до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останнім викладена позиція аналогічна висловленій у власній позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 04.06.2010 року отримував пенсію по інвалідності третьої групи від загального захворювання, призначену відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
08.07.2010 року ОСОБА_1 , на підставі його заяви, переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність".
У зв`язку із досягненням пенсійного віку - 60 років, 04.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до розпорядження №143102 від 05.10.2017 року позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та розраховано призначену пенсію із застосуванням коефіцієнту оцінки трудового стажу у розмірі 1,35%
23.02.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 року із застосуванням коефіцієнту оцінки трудового стажу у розмірі 1 % у зв`язку з індексацією пенсії.
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про оскарження таких дій.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі №160/7762/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 року із заниженням величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.03.2019 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі №160/7762/19 набрало законної сили 15.11.2019 року.

На виконання цього рішення суду відповідачем здійснено з 01 березня 2019 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

17 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок призначеної йому пенсії, починаючи з 01 січня 2020 року, у зв`язку зі збільшенням заробітної плати (щорічним осучасненням пенсії).

На підставі вищевказаної заяви позивача відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки та збільшеної на коефіцієнти 1, 17, 1, 11 та 1, 11, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%, внаслідок чого розмір пенсії позивача склав 12524,38грн., яку позивач отримав у січні 2022 року.

14.01.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив надати роз`яснення з питань його пенсійного забезпечення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про розгляд звернення» від 24.01.2022 року №2654-1286/Г-01/8-0400/22 позивачеві повідомлено, що Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у 2019 році затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», пунктом 2 якого установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшені показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. Зазначений перерахунок пенсії позивача було проведено у 2019 році. Для розрахунку пенсії застосовувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, - 3764,40грн, збільшений на коефіцієнт 1,17, тобто 4404,35грн. При цьому, згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року у справі №160/7762/19 розрахунок відбувся із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35. Зазначене рішення не містить в собі зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35. Таким чином, для проведення перерахунків пенсії у зв`язку із осучасненням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, законних підстав немає. Відповідно до наданої ОСОБА_1 особистої заяви від 17.11.2021 року було проведено перерахунок пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки та збільшеної на коефіцієнти 1,17, 1,11 та 1.11 (5426,60грн) та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35. В результаті перерахунку розмір пенсії склав 12524,38 грн. Пенсію у зазначеному розмірі позивач отримав в січні 2022 року. В ході перевірки пенсійної справи з`ясувалось, що, враховуючи вищезазначені норми законодавства, перерахунок проведено неправомірно. Пенсійну справу приведено у відповідність. Розмір пенсії становить 10187,32 грн.

Відтак, з 01 лютого 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перерахунок призначеної позивачеві пенсії за віком та знижено величину оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%, внаслідок чого з 01 лютого 2022 року розмір призначеної позивачеві пенсії за віком склав 10187,32грн.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення з 01 лютого 2022 року розміру призначеної позивачеві пенсії за віком шляхом застосування величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1% замість 1, 35%, внаслідок чого розмір призначеної пенсії було зменшено з 12524,38 грн. до 10187,32 грн., ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За приписами частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп*Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент призначення позивачеві пенсії) коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Для особи, яка брала участь у солідарній і накопичувальній системах, визначається один коефіцієнт страхового стажу як сума коефіцієнта страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі та коефіцієнта страхового стажу, визначеного за період участі в солідарній і накопичувальній системах.

Згідно із частиною другою статті 42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Частиною четвертою статті 42 Закону №1058-ІV встановлено:

- у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія;

- за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;

- у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію;

- якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію;

- органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення;

- обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;

- дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017 року (далі Закон №2148-VIII) у частині першій ст.25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» друге речення абзацу п`ятого викладено в такій редакції: «За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%».

Також, Законом №2148-VIII Прикінцеві положення Закону №1058-IV доповнено пунктом 4-3, яким передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абз.1 цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79,00 грн.

Відповідно до п.4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Закон України №2148-VIII від 03.10.2017року набрав законної сили 11.10.2017 року.

Отже, з 01.10.2017 року пенсії, призначені відповідно до Закону №1058-IV до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тоді як при призначенні вперше пенсії в період з 01.10.2017 по 31.12.2017, зокрема, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

Зазначені норми не визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 5 лютого 2020 року у справі №822/3781/17, від 12 листопада 2020 року у справі №260/401/19, від 27 квітня 2021 року у справі №200/2266/19-а.

Пенсія була призначена позивачеві відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом №2148-VIII, у зв`язку з чим підлягала перерахунку з 01.10.2017 року з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Однак, згідно із положеннями абз.2 пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2148-VIII від 03.10.2017, у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 Закону України №2148-VIII.

Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 (ділі - Порядок №124) відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 2 Порядку №124 перерахунку підлягають, зокрема, пенсії, обчислені відповідно до Закону.

Згідно із пунктом 3 Порядку №124 перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли:

- по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок);

- в період з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок, до дати, з якої проводиться перерахунок, обчислені відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 5 Порядку №124 встановлено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

За приписами пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» від 01.04.2020 №251 установлено, що:

1) у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11;

2) у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

3) перерахунок пенсій, передбачений цим пунктом, проводиться з 1 травня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22.02.2021 № 127 установлено, що у 2021 році:

- перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11;

- у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

- з 1 березня у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону, не досягає 2200 грн, таким особам надається щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій.

Так, судом встановлено та сторонами не заперечується, що відповідно до поданої позивачем заяви від 17.11.2021 року відповідачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки та збільшеної на коефіцієнти 1,17, 1,11 та 1.11 (5426,60 грн) та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35, однак, після цього в ході перевірки пенсійної справи позивача було з`ясовано, що, враховуючи вищезазначені норми законодавства, перерахунок проведено не правомірно та пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність до чинного законодавства, а саме: застосовано величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.

За приписами пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Таким чином, Порядком №124 визначено, що показник величини оцінки одного року страхового стажу, визначається на дату проведення перерахунку, а не на дату призначення пенсії.

З набранням чинності Закону №2148-VIII друге речення абзацу п`ятого частини першої статті 25 Закону №1058-ІV викладено у наступній в редакції:

- за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Відповідачем застосовано коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1% та відповідно пенсія після перерахунку обрахована із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, що відповідає пункту 6 Порядку № 124.

Суд наголошує на тому, що визначення величини оцінки одного року страхового стажу при обчисленні розміру пенсії (зокрема, коефіцієнту стажу) слід обраховувати з норм законодавства, які діють на час проведення індексації, зокрема, в 2022 році застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, а не 1,35%, що передбачено чинним законодавством про індексацію, а, отже, відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%.

Доводи позивача про звуження його права та рівня соціальної захищеності і про необхідність використання відповідачем величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% є нормативно необґрунтованими і суперечать вищенаведеним законодавчим положенням, які неконституційними не визнавались, тому суд вважає такі доводи необґрунтованими і безпідставними.

Щодо посилань позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі №160/7762/19, суд зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини сьомої статті 78 КАС правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Судом зазначається, що за змістом наведених норм преюдиційного значення набувають виключно встановлені судовим рішенням обставини (факти), а не правові висновки суду та/або результат розгляду конкретної справи.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.12.2019 у справі №925/698/16 сформульовано висновок щодо застосування норми частини четвертої статті 78 КАС України, згідно з яким преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Таким чином, для суду при вирішенні питання права особи на перерахунок пенсії не є обов`язковими правові висновки суду в іншій справі.

За встановленими обставинами у цій справі суд дійшов висновку про правомірність проведення перерахунку належної позивачеві пенсії із застосуванням розрахунку величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, а тому, зважаючи на вищевказаний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, висновки суду у справі №160/7762/19 не мають преюдиційного значення для цієї справи.

Отже, при обчисленні пенсії ОСОБА_1 з величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % в порівнянні із 1,35% не відбулось звуження набутих позивачем прав та рівня соціальної захищеності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 по справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).

Отже, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи викладене, відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому правомірно здійснив перерахунок належної позивачеві пенсії із застосуванням розрахунку величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а, отже, про відсутність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

У зв`язку із тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.139 КАС України позивачеві не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП:, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова