Справа № 577/1946/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 р.Справа № 577/1946/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 21.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Токарєв С.М., м. Путивль, по справі № 577/1946/22

за позовом ОСОБА_1

до Відділення поліції №1 (м.Білопілля) Сумського РУП в особі інспектора Листопада Вадима Вікторовича , Головного управління Національної поліції України в Сумській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, відділення поліції № 1 (м. Білопілля) в особі інспектора СРВП Листопада В. В., у якому просив скасувати постанову інспектора СРВП (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Листопада В. В. серії БАБ № 770809 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 червня 2022 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 21.09.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП в особі інспектора Листопад В. В., Головного управління Національної поліції України в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернуто заявнику.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 21.09.2022 по справі № 577/1946/22, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу про повернення позову скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом у цій справі до Головного управління Національної поліції в Сумській області, Відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП в особі інспектора СРВП Листопада Вадими Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 07.06.2022, здавши позовну заяву на пошту.

Позивач у позовній заяві просив поновити строк звернення до суду, оскільки він вперше звернувся до суду з позовом 15.06.2022, а 22.06.2022 позовна заява була повернута позивачу за його ж заявою.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2022 вказану адміністративну справу було передано за підсудністю до Путивльського районного суду Сумської області.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 25.07.2022 у даній справі позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду без поважних причин, з наданням строку для усунення недоліків не пізніше 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції вважав вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду неповажними, зазначивши, що перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду. Однак, якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг строку звернення до суду не переривається. Оскільки позивачем було подано позов до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з недодержанням правил підсудності, а також в подальшому вказаний позов було повернуто позивачеві вказаним судом за його ж заявою, суд першої інстанції вказав, що такі причини пропуску строку не є поважними та запропонував позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, за наявності інших підстав для його поновлення.

Копію вказаної ухвали отримано позивачем 26.08.2022.

21.09.2022 у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви ухвалою Путивльського районного суду Сумської області позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Надаючи оцінку оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною шостою ст. 161 КАС України установлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з усталеною судовою практикою поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку звернення до суду оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного звернення до суду в конкретній справі. Для оцінки поважності суд має враховувати обставини, які стали причиною пропуску процесуального строку, а також поведінку сторони, зокрема її добросовісність.

У справі "Іліан проти Туреччини" Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо. Суд повинен всі ці обставини з`ясувати в їх сукупності. Суд повинен гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постановах від 26.01.2023 по справі № 340/1020/22, від 07.03.2023 у справі № 280/1055/21, від 07.04.2020 у справі № 540/2608/18, від 28.04.2020 по справі № 460/2864/18, в ухвалі від 13.01.2021 по справі № 200/2550/20-а, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 по справі № 9901/405/19.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом про оскарження постанови інспектора серії БАБ № 770809 від 07.06.2022 в межах визначеного законом десятиденного строку (15.06.2022). Проте ухвалою суду від 22.06.2022 позовна заява була повернута позивачу за його заявою. В цей же день (22.06.2022) позивач повторно звернувся з позовом у цій справі про оскарження постанови інспектора серії БАБ № 770809 від 07.06.2022, тобто позивач діяв без невиправданих зволікань та зловживань, хоч і допустив порушення процесуального строку.

Колегія суддів враховує поведінку позивача та звертає увагу на те, що вперше позивач звернувся до суду у встановлені строки, що свідчить про його незгоду з постановою відповідача та намір захистити свої права. Про такі ж наміри свідчить подання «другої» позовної заяви у найкоротший строку після прийняття ухвали про повернення позовної заяви (в той же день).

Ураховуючи повторне подання позивачем позовної заяви у стислі строки після постановлення ухвали про повернення вперше поданої позовної заяви, добросовісну процесуальну поведінку позивача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на доступ до правосуддя.

Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях позивача не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.

У сенсі наведеного слід дійти висновку, що суд першої інстанції помилково оцінив наведені позивачем обставини пропуску строку звернення до суду як неповажні для його поновлення.

Тому колегія суддів уважає, що ухвала Путивльського районного суду Сумської області від 21.09.2022 про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права позивача на судовий захист.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на це колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Путивльського районного суду Сумської області від 21.09.2022 з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 21.09.2022 по справі № 577/1946/22 скасувати.

Справу 577/1946/22 за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП в особі інспектора Листопад В. В., Головного управління Національної поліції України в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення направити для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва