Справа № 380/2021/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2021/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач-2), у якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача-2 від 27.05.2022 №78 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивачки періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 ;

- зобов`язати відповідача-1 призначити позивачці пенсію по інвалідності з 19.05.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що їй протиправно не зараховано страховий стаж, зазначений у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , з огляду на те, що неправильне оформлення трудової книжки здійснено не з вини позивачки. Позивачка вважає, що обов`язок з правильного заповнення трудової книжки покладено на роботодавця, та невиконання такого обов`язку не може бути додатковим тягарем для працівника щодо реалізації права на отримання соціальної виплати (пенсії), у зв`язку з чим звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 06.02.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 19.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 про залишення позовної заяви без розгляду.

Від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 5032ел від 17.03.2023, №18728 від 20.03.2023), в якому проти позову заперечив. Вказав, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Миколаївській області та звернулася із заявою від 19.05.2022 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону № 1058 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідно до довідки від 05.04.2022 № 1332- взята на облік як внутрішньо переміщена особа) та долучила пакет документів, зокрема, трудову книжку НОМЕР_1 від 23.07.1979. Зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянуто за принципом екстериторіальності заяву позивачки та прийнято рішення № 78 від 27.05.2022 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності. Вказав, що до загального страхового стажу не зараховано періоди згідно трудової книжки серії № НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці запис про зміну прізвища не завірений печаткою установи, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція № 58), а також, ОСОБА_1 до матеріалів електронної пенсійної справи не долучено свідоцтво про шлюб. Повідомив, що умови призначення пенсії по інвалідності визначені у ст. 32 Закону № 1058, відповідно до якої особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону, тобто, за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. При цьому вказав, що пунктом 2.13 Глави 2 Інструкції № 58 передбачено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 78 від 27.05.2022 до загального страхового стажу не зараховано періоди згідно трудової книжки серії № НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці запис про зміну прізвища не завірений печаткою установи, що суперечить вимогам Інструкції № 58. Також, до матеріалів ЕПС не долучено свідоцтво про шлюб. Також вказав, що відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії № 78 від 27.05.2022, страховий стаж особи становить 12 років 10 місяців 09 днів, що є недостатнім для призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у віці 61 рік, відповідно до вимог статті 32 Закону № 1058. Крім того, заперечив щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію по інвалідності. Вважає таку вимога необгрунтованою, оскільки відповідач-1 не розглядав документів, долучених ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії по інвалідності та не приймав рішення за результатом їх розгляду. Також вказав, що призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Просив відмовити у задоволенні позову.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 06.02.2023 та позовної заяви з додатками відповідачу-2 направлено засобами електронного зв`язку за допомогою сервісу «Електронний Суд», що підтверджується що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронних листів. Правом подати письмовий відзив на позовну заяву відповідач-2 станом день розгляду справи не скористався, відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішив справу за наявними матеріалами.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 відповідно до наявних в матеріалах справи копій паспорта серії НОМЕР_3 є громадянкою України.

Відповідно до довідки від 05.04.2022 № 1332-, виданої Управлінням соціального захисту населення Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 448243, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання безстроково.

Позивачка звернулася до відповідача-1 із заявою від 19.05.2022 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону № 1058 та долучила пакет документів, зокрема, трудову книжку НОМЕР_1 від 23.07.1979.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянуто за принципом екстериторіальності заяву позивачки про призначення їй пенсії та прийнято рішення № 78 від 27.05.2022 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності. Вказав, що до загального страхового стажу не зараховано періоди згідно трудової книжки серії № НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці запис про зміну прізвища не завірений печаткою установи, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція № 58), а також, ОСОБА_1 до матеріалів електронної пенсійної справи не долучено свідоцтво про шлюб.

Зазначеним рішенням відповідача-2 також встановлено, що страховий стаж позивачки становить 12 років 10 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії по інвалідності з огляду на відсутність необхідного страхового стажу, встановленого п. 1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи, що у неї є право на призначення пенсії по інвалідності, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (далі-Закон України № 1058-ІV) регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України № 1058-ІV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 30 Закону України № 1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону (ч. 1 ст. 32 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наявними матеріалами справи підтверджується те, що відповідачем-2 визначено розмір страхового стажу 12 років 10 місяців 09 днів.

При цьому судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України Вінницькій області не враховано стажу, зазначеного у трудовій книжці НОМЕР_1 від 23.07.1979, оскільки запис про зміну прізвища не завірений печаткою установи.

З цього приводу суд зазначає таке.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У відповідності до п. 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Системний аналіз вищезазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Більше того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Таким чином, доводи відповідача, щодо не зарахування до загального трудового стажу позивача спірного періоду роботи є безпідставними, оскільки відповідальність за правильність ведення трудових книжок покладена на власника підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, а не на працівника.

Крім того, згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства, не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Судом встановлено, що на першій сторінці трудової книжки позивачки НОМЕР_1 від 23.07.1979 наявне виправлення у частині зазначення прізвища позивачки. Так, прізвище « ОСОБА_2 » виправлено на « ОСОБА_3 ».

При цьому, титульний форзац трудової книжки позивачки містить інформацію про те, що прізвище « ОСОБА_2 » змінено на прізвище « ОСОБА_3 » на підставі свідоцтва НОМЕР_4 від 28.06.1984.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Відтак суд дійшов висновку, що періоди роботи позивачки, відображені у трудовій книжці НОМЕР_1 від 23.07.1979 підлягають зарахуванню до страхового стажу роботи ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість рішення відповідача-2 від 27.05.2022 № 78 про відмову в призначенні пенсії.

Разом з тим, відповідачем-2 встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 , без урахування відомостей трудової книжки позивачки, становить 12 років 10 місяців 9 днів. При цьому, розмір не зарахованого страхового стажу відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 23.07.1979 становить понад 13 років. Таким чином, загальний обсяг страхового стажу позивачки становить понад 15 років, отже позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності.

Відтак, з огляду на вказані висновки суду, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивачки періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 та призначити позивачці пенсію по інвалідності з 19.05.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Також суд враховує, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачці прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону № 1058 позивач (у випадку призначення їй пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області оскільки, ОСОБА_1 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа у Львівській області.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та про необхідність їх задоволенні шляхом визнання протиправним і скасування рішення відповідача-2 від 27.05.2022 № 78 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивачки періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 та призначити позивачці пенсію по інвалідності з 19.05.2022 відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що позивачу звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, то, в силу приписів ст. 139 КАС України, судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; код за ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100 м. Вінниця вул. Хмельницьке шосе 7; код за ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії № 78 від 27.05.2022.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 .

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 19.05.2022 відповідно до ст. 32 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

5. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур