Справа № 420/444/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/444/22
19 травня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, - ВСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року у справі № 420/444/22 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року, зобов`язано Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 року по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум, визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення, зобов`язано Службу безпеки України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця до 28.02.2018 року - січень 2008 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 27.01.2023 року ним на ім`я керівника Служби безпеки України направлено запит щодо виконання рішення суду. Служба безпеки України листом №21/3/1-К-3015 від 01.03.2023 року повідомило позивачу, що рішення ООАС №420/444/22 від 31.08.2022 року виконане в повному обсязі та йому нарахована індексація грошового забезпечення за період з 01.02.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року в сумі 104027 грн. 99 коп. 12-13 березня 2023 року позивач направив на адресу відповідача повторні заяви про виконання рішення ООАС №420/444/22 від 31.08.2022 року в повному обсязі. 21 квітня 2023 року позивач отримав відповідь Служби безпеки України згідно якої позивачу було відмовлено у його проханні, тобто рішення суду не виконане в повному обсязі.

Суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370, ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються спеціальним законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та у порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

При цьому, заява ОСОБА_1 не містить інформації та доказів вчинення/виконання державним виконавцем обов`язків/дій щодо вжиття заходів з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суд по адміністративній справі від 31.08.2022 року по справі №420/444/22, яке набрало законної сили.

Доказів звернення ОСОБА_1 до державного виконавця з заявою щодо отримання інформації про хід виконавчого провадження, накладення штрафу на Службу безпеки України, заявником - не надано.

У свою чергу, бездіяльність державного виконавця щодо не вжиття відповідних дій з примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили, може бути самостійною підставою для звернення до суду.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини у суду не має на даний час підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду за заявою ОСОБА_1 в порядку ст.382 КАС України.

Керуючись ст. 382, ст. 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА