Справа № 591/5495/16-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 р.Справа № 591/5495/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднік Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми (головуючий І інстанції Шелєхова Г.І.) від 11.06.2020 року по справі № 591/5495/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Мозгового Дениса Олеговича, Державної Казначейської служби України

про визнання протиправним рішення, дій та бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Зарічного районного суду міста Суми від 16 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року, позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Мошкіна К.О. щодо розгляду скарг ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження ВП 28112928 щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору.

Зобов`язано начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області повторно розглянути скарги ОСОБА_1 від 14 липня 2016 року, 04 серпня 2016 року в межах виконавчого провадження ВП 28112928 щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору з винесенням за результатами їх розгляду постанов відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Зобов`язано начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області подати до органів Державної казначейської служби подання від 16 лютого 2016 року Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ про повернення на банківський рахунок ОСОБА_1 всіх коштів, які були стягнуті з нього та помилково зараховані до бюджету.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року постанову Зарічного районного суду міста Суми від 16 листопада 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року в справі № 591/5495/16-а скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Зарічного районного суду міста Суми.

14 квітня 2020 року позивач звернувся з уточненим позовом, в якому просив суд:

визнати незаконними рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень Ковпаківського відділу ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області та його посадових осіб за прийняттям та виконанням виконавчого провадження № 28112928 від 5 лютого 2013 року;

стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на його користь 528798,70 грн. на відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди, завданої в результаті незаконних дій виконавчого органу державної влади, що спричинило приниження честі, гідності та порушення його конституційного права на належне йому майно;

забезпечити згідно вимог ст. 129-1 Конституції України виконання судового рішення у визначеному законом порядку та контроль за виконанням судового рішення, який здійснює суд у відповідності до вимог ст. 382 КАС України та встановити 3-денний строк після набрання постанови суду законної сили для подання суб`єктами владних повноважень відповідачами до суду звіту про виконання постанови суду. Рішення викласти відповідно до вимог гл. 9 КАС України;

визнати невчинення відповідачем дій з повернення незаконно стягнутого виконавчого збору, імперативно встановлених вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 травня 2020 року прийнято уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в частині визнання протиправнимим рішення, дій та бездіяльності Ковпаківського відділу державної виконавчої служби та його начальника за прийняттям та виконанням ВП №28112928 від 5 лютого 2013 року.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 червня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними рішення, дії та бездіяльність Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області та його начальника щодо розгляду скарг ОСОБА_1 по виконанню виконавчого провадження № 28112928 від 5 лютого 2013 року щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого виконавчого збору.

В іншій частині вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 червня 2020 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо невчинення Ковпаківським відділом державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) дій з повернення незаконно стягнутого виконавчого збору та прийнято в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зобов`язано Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) розглянути питання щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору в сумі 647,21 грн. в межах виконавчого провадження ВП № 28112928, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 червня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.04.2023 р. постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі № 591/5495/16-а скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 р. прийнято до провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 року по справі № 591/5495/16-а та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

За правилами ч. ч. 1, 7 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 287 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Позивач та відповідач, Державна Казначейська служба України, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідками про доставку листів у підсистемі «Електронний суд».

Відповідачі, Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) та начальник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Мозговий Д.О. повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи засобами поштового зв`язку.

Також, у відповідності до положень ст. 268 КАС України на веб-порталі "Судова влада" розміщено повідомлення про виклик у судове засідання учасників справи.

Відповідач, Начальник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Мозговий Д.О., подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, посилаючись на безпідставність наведених в ній доводів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 12.07.2011 року господарським судом Сумської області було видано наказ у справі № 14/196-09 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 1» заборгованість по орендній платі в розмірі 30811 грн. 93 коп., заборгованість за теплопостачання в розмірі 3988 грн. 26 коп., заборгованість за експлуатаційні витрати в розмірі 5859 грн. 10 коп., штрафні санкції у розмірі 4412 грн. 71 коп., збитки на суму 21753 грн. 12 коп., 668 грн. 25 коп. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

05.02.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції було винесено постанову ВП № 28112928 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника, відповідно до якої постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь стягувача 57984 грн. 08 коп., виконавчий збір у розмірі 5801 грн. 32 коп. Стягнення із пенсії проводити в розмірі 20%, що належить до виплати боржнику щомісячно після відрахувань податків.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 21.08.2014 року у справі № 14/196-09 визнано незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції при винесенні постанови ВП № 28112928 від 05.02.2013 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника.

Скасовано постанову ВП № 28112928 від 05.02.2013 року винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника.

Зобов`язано відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції закрити виконавче провадження за постановою ВП № 28112928 відносно ОСОБА_1 .

На адресу позивача надійшло подання від 16.02.2016 року Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ про повернення на банківський рахунок коштів у сумі 671 грн 39 коп., які були стягнуті з нього та помилково зараховані до бюджету. В супровідному листі до подання зазначалося, що ОСОБА_1 має право звернутися з даним поданням до органів Державної казначейської служби, щоб отримати стягнуті з нього та помилково зараховані до бюджету кошти.

На виконання вказаної вище ухвали суду, 05.07.2016 року винесена постанова державного виконавця Коломоєць А.С. про закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, стягнуті за цією постановою кошти, зокрема в частині помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору, на момент звернення до суду, не повернуті, і ці обставини визнаються іншою стороною.

14.07.2016 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою, в якій просив направити до органів Державної казначейської служби подання від 16.02.2016 року Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ про повернення на банківський рахунок ОСОБА_1 коштів на всю стягнуту суму 1318,60 грн.; вжити відповідні заходи щодо повернення йому безпідставно стягнутих коштів за борг у повному обсязі в сумі 13215,49 грн.

Зазначена скарга зареєстрована та розглянута як звернення громадян, що підтверджується відповіддю відповідача від 04.08.2016 року, оскільки не відповідає вимогам статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, у відповіді повідомлялося, що поверненню підлягають кошти, стягнутого згідно з постановою від 05.02.2013 року виконавчого збору в сумі 671,39 грн., а повертати кошти, перераховані в сумі 6174,35 грн. на рахунок стягувача, відділ ДВС не має підстав. Позивачу роз`яснено право звернутися до органів Державної казначейської служби з поданням про повернення виконавчого збору в сумі 671,39 грн.

04.08.2016 року ОСОБА_1 повторно звернувся із скаргою до начальника Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області з вимогами усунути порушення закону та направити подання від 16.02.2016 р. Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ про повернення на банківський рахунок ОСОБА_1 коштів на всю стягнуту суму 1318,60 грн до органів Державної казначейської служби. У поданні позивач також зазначив, що на його адресу надійшла відповідь від 23.11.2015 року за підписом ОСОБА_2 про розмір стягнутого з нього виконавчого збору у сумі саме 1318,60 грн., у той час як в поданні зазначена інша сума - 671,39 грн., що свідчить про те, що державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження постановою від 05.07.2016 року не проведено всіх необхідних дій у зв`язку із завершенням виконавчого провадження щодо повернення всіх безпідставно стягнутих коштів.

Зазначена скарга також зареєстрована відповідачем як звернення громадян, оскільки не відповідала вимогам статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". У відповіді від 04.08.2016 року, наданій позивачу в порядку Закону України "Про звернення громадян", повідомлено, що поверненню підлягають кошти стягнутого виконавчого збору в сумі 671,39 грн, згідно ухвали Господарського суду від 21.08.2014 року, якою скасовано постанову від 05.02.2013 року, а не вся сума виконавчого збору, стягнутого за весь період. Позивачу роз`яснено право звернутися органів Державної казначейської служби з поданням про повернення виконавчого збору в сумі 671,39 грн.

05.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м.Суми зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, але ухвалою від 06.09.2016 року було відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено, що розгляд його скарги віднесено до юрисдикції Господарського суду Сумської області за правилами ГПК України.

15.09.2016 року позивач звернувся до Господарського суду Сумської області із скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Відділу ДВС СМУЮ, але скарга була повернута йому без розгляду у зв`язку з допущеними недоліками.

21.09.2016 року позивач повторно, усунувши недоліки, звернувся до Господарського суду Сумської області із скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Відділу ДВС СМУЮ, але ухвалою до Господарського суду Сумської області від 23.09.2016 року скаргу знову повернуто позивачу без розгляду у зв`язку з її невідповідністю вимогам закону.

Зі змісту ухвали Господарського суду Сумської області від 05.10.2016 року судом встановлено, що 03.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Відділу ДВС СМУЮ, але скарга підлягає залишенню без розгляду, оскільки її подано з пропуском строку без заяви про його відновлення, про що суд без виклику сторін виносить ухвалу, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання. В ухвалі зазначається також, що ОСОБА_1 не є ні боржником, ні стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 28112928, ні прокурором, ним не може бути подана така скарга.

12.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м.Суми із скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 13.10.2016 року відмовлено у відкритті провадження, оскільки скаржник не є стороною виконавчого провадження, то відповідні рішення, дії, бездіяльність також підлягають оскарженню до суду в порядку адміністративного судочинства у позовному провадженні.

До Зарічного районного суду м. Суми з позовом ОСОБА_1 звернувся 19.10.2016 року.

В період набрання рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16.11.2016 року законної сили, 18.04.2017 року Ковпаківським відділом ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області направлено ОСОБА_1 на виконання вимог постанови суду № 591/5495/16-а від 16.11.2016 року постанову від 20.02.2017 року про завершення перевірки матеріалів виконавчого провадження № 28112928; скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.07.2016 року по ВП № 28112928; надання до органів Державної казначейської служби подання від 16.02.2016 року Ковпаківського ВДВС СМУЮ про повернення коштів виконавчого збору.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо розгляду скарг ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження ВП № 28112928 щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору. При цьому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, які були стягнуті з нього в процесі здійснення виконавчого провадження, оскільки кошти виконавчого збору вже повернуті позивачу. Крім того, суд зазначив, що у нього відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, які були стягнуті з нього в процесі здійснення виконавчого провадження на користь КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1», оскільки сплачена сума боргу перерахована на рахунок стягувача, а тому відповідач не є власником та розпорядником вказаних коштів. Щодо вимог про перерахування позивачу стягнутих коштів, то судом першої інстанції вказано, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в процесі слухання справи сума виконавчого збору в розмірі 671,39 грн. була перерахована на рахунок позивача згідно Порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо невчинення Ковпаківським відділом державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) дій з повернення незаконно стягнутого виконавчого збору, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки факт бездіяльності відповідачів в процесі розгляду справи встановлений, а також відповідачем не доведено повернення помилково зарахованих до бюджету коштів виконавчого збору в повному обсязі, з метою захисту порушених прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) розглянути питання щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету решти виконавчого збору в сумі 647,21 грн. в межах виконавчого провадження ВП № 28112928 з урахуванням висновків суду.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції послався на те, що задовольняючи позов в частині зобов`язання відповідача розглянути питання щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору в сумі 647,21 грн. в межах виконавчого провадження ВП № 28112928, суд зазначив лише про невідповідність суми стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 , зазначеної Сумським об`єднаним Управлінням пенсійного фонду та в листах Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми, не дослідивши при цьому природи походження суми виконавчого збору у розмірі 1318,60 грн.

Також суд не дослідив при проведенні яких саме виконавчих дій зі ОСОБА_1 на користь КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1» перераховано борг в розмірі 13215,49 грн. та коли саме такі виконавчі дії вчинялися.

Крім того, суд апеляційної інстанції не встановив, яка саме сума виконавчого збору була стягнута з пенсії позивача під час виконання постанови державного виконавця ВДВС СМУЮ № 28112928 від 05.02.2013 року.

Суд апеляційної інстанції не навів обґрунтувань тому, чому він не взяв до уваги доказів, наданих відповідачем щодо розміру стягнутого виконавчого збору за період примусового виконання постанови ВП № 28112928 від 05.02.2013 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника з ОСОБА_1 , а саме у розмірі 671,39 грн.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Перевіривши матеріали справи, з урахуванням висновків, які викладені в постанові Верховного Суду від 13.04.2023 р., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1991 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV, який був чинний на дату відкриття виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону № 606-XIV визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 28 Закону № 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

При цьому, ч. 1 ст. 49 цього Закону передбачає виключний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження. Зокрема, відповідно до пункту 5 частини першої вказаної статті виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На момент звернення позивача до відповідача із скаргою діяв Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 7 ст. 24 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі), визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 (далі - Порядок № 787; у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 Порядку № 787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Судовим розглядом встановлено, що в межах виконавчого провадження № 28112928 зі ОСОБА_1 на користь стягувача - КУ "Сумська міська клінічна лікарня № 1" фактично стягнуто та перераховано стягувачу борг в розмірі 13215,49 грн., а також стягнуто виконавчий збір в розмірі 1318,60 грн.

Господарським судом Сумської області винесено ухвалу від 21.08.2014 року, на підставі якої скасовано постанову державного виконавця ВДВС СМУЮ № 28112928 від 05.02.2013 року про стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано відділ державної виконавчої служби закрити виконавче провадження за постановою ВП № 28112928.

На виконання вищевказаної ухвали, 05.07.2016 року винесена постанова державного виконавця Коломоєць А.С. про закінчення виконавчого провадження (т. 1 а.с. 29 зворот), але питання про повернення виконавчого збору, що стягнуто з боржника та помилково зараховано до бюджету, в ній не вирішено.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Розділу Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Зі змісту ухвали Господарського суду Сумської області від 21.08.2014 року не визначено зобов`язання відділу повернути стягнуті зі ОСОБА_1 кошти.

В свою чергу, стягнутий за ВП № 28112928 борг перерахований стягувачу КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1», яка і являється власником та розпорядником коштів.

У зв`язку з цим, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, які були стягнуті з нього в процесі здійснення виконавчого провадження на користь КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1», оскільки сплачена сума боргу перерахована на рахунок стягувача, а тому відповідач не є власником та розпорядником вказаних коштів.

Судовим розглядом також встановлено, що відповідачем 11.05.2017 року було направлено подання до органів ДКС та 31.05.2017 року отримано підтвердження про перерахунок коштів на користь ОСОБА_1 на виконання рішення у розмірі 671,39 грн. Управлінням казначейської служби України у м. Сумах Сумської області кошти в сумі 671,39 грн. були перераховані на банківські реквізити ОСОБА_1 23.05.2017 року за платіжним дорученням № 1655 від 22.05.2017 року.

Відповідно до інформації Сумського об`єднаного Управління пенсійного фонду України всього стягнуто боргу з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 7712,01 грн. (т. 6 а.с. 150). Проте, у вказаному документі не зазначено, що вся сума стягнута на виконання постанови державного виконавця про звернення стягнення на пенсію.

Разом з тим, в листах Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми від 04.08.2016 та від 30.08.2016 за № 4519, адресованих на ім`я позивача, відповідач зазначив, що в ході примусового стягнення на виконання постанови державного виконавця ВДВС СМУЮ № 28112928 від 05 лютого 2013 року про стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 , з позивача стягнуто кошти в сумі 6174,35 грн., які перераховано стягувачу, та 671,39 грн., які перераховано на рахунок виконавчого збору.

Саме ця сума стягнутого виконавчого збору у розмірі 671,39 грн. і була повернута ОСОБА_1 23.05.2017 року за платіжним дорученням № 1655 від 22.05.2017 року.

Оскільки ухвалою Господарського суду Сумської області від 21.08.2014 року у справі № 14/196-09 визнано незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції при винесенні постанови ВП № 28112928 від 05.02.2013 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника та скасовано постанову ВП № 28112928 від 05.02.2013 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника, а судом встановлено, що в ході примусового стягнення на виконання постанови державного виконавця ВДВС СМУЮ № 28112928 від 05 лютого 2013 року про стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 , з позивача стягнуто кошти в сумі 6174,35 грн., які перераховано стягувачу, та 671,39 грн. - на рахунок виконавчого збору і ця сума стягнутого виконавчого збору була повернута ОСОБА_1 23.05.2017 року за платіжним дорученням № 1655 від 22.05.2017 року.

У зв`язку з цим, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо невчинення Ковпаківським відділом державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) дій з повернення незаконно стягнутого виконавчого збору є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог сторонами фактично не оскаржувалося, а доводи апеляційної скарги фактично стосуються рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, рішення першої інстанції в переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, колегія суддів зазначає, що вказані вимоги не були предметом дослідження в ході розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2020 р. уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державної казначейської служби України в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернуто без розгляду позивачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає вищевказані доводи апеляційної скарги безпідставними.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 року по справі № 591/5495/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 15.05.2023 року