Справа № 600/2415/22-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 травня 2023 року

м. Київ

справа № 600/2415/22-а

адміністративне провадження № К/990/16448/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКАРТРАНС» на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.01.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023

у справі № 600/2415/22-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКАРТРАНС» до ІНФОРМАЦІЯ_1, Чернівецької обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІКАРТРАНС» звернулося до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, Чернівецької обласної військової адміністрації, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 вiд 05.04.2022 № 145 «Про примусове відчуження майна», а саме транспортного засобу «MAN TGX 18.440» (реєстраційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , номер шасi: НОМЕР_2 ) з причепом «KOEGEL» (реєстраційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , номер шасi: НОМЕР_4 ), який був погоджений з начальником Чернівецької обласної військової адміністрації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 та Чернівецьку обласну військову адміністрацію повернути вилучені транспортні засоби, а саме: транспортний засіб «MAN TGX 18.440» (реєстраційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , номер шасi: НОМЕР_2 ) з причепом «КОEGEL» (реєстраційний номер транспортного засобу: НОМЕР_5 , номер шаci: НОМЕР_4 ), власнику транспортних засобів Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІКАРТРАНС».

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.01.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, у тексті касаційної скарги заявник вказує, що підставами касаційного оскарження судових рішень у справі № 600/2415/22-а є пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання примусового відчуження транспортного засобу в умовах дії воєнного стану.

Верховний Суд наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник повинен чітко вказати норму права щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та яку, на думку скаржника, судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Доводи касаційної скарги в контексті наявності/відсутності передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави переважно зводяться здебільшого до оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а тому посилання скаржника в цій частині не узгоджуються з наведеною скаржником підставою касаційного оскарження судових рішень - пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, та не викладення позивачем підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України Суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКАРТРАНС» на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.01.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 у справі № 600/2415/22-а - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

Суддя Верховного Суду