Справа № 640/18835/19
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року

м. Київ

справа №640/18835/19

адміністративне провадження № К/9901/31469/20

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 640/18835/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «КФ «УКРФІНКОМ» до Національного банку України (далі - НБУ), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик»), Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» Шевченко Олександр Володимирович, Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» Луньо Ілля Вікторович, про визнання протиправними та скасування рішень, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Пилипенко О.Є., суддів Беспалова О.О. та Глущенко Я.Б.,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 03.10.2019 ТОВ «КФ «УКРФІНКОМ» звернулось до суду з позовом, у якому просило:

визнати протиправною та скасувати постанову Правління НБУ від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» (далі - постанова НБУ від 05.04.2016 № 234) з моменту її прийняття;

визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 № 1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» з моменту його прийняття;

визнати протиправними дії Виконавчої дирекції Фонду, які полягають у зверненні з пропозицією до НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», яка викладена в листі від 14.06.2019 № 40-10286/19;

визнати протиправним та скасувати рішення Правління НБУ від 18.06.2019 № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» з моменту її прийняття, у зв`язку з чим зобов`язати НБУ повернути ПАТ «КБ «Хрещатик» банківську ліцензію від 11.10.2011 № 158 та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) від 11.10.2011 № 158;

визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Фонду від 19.06.2019 № 1548 «Про здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття;

скасувати реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 24.06.2019 № 3000175 про припинення юридичної особи в результаті ліквідації;

скасувати реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 25.06.2019 № 4000175 про зміну керівника юридичної особи;

скасувати реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 25.06.2019 № 5000175 про зміну складу підписантів.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «КФ «УКРФІНКОМ» вказало на протиправність оспорюваних постанови та рішень відповідачів, оскільки вони порушують його права як акціонера та власника істотної участі ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», з огляду на те, що постанова НБУ від 05.04.2016 № 234 прийнята, зокрема безпідставно та необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з порушенням вимог частини 9-1 статті 9 Закону України від 28.12.2014 № 78-VIII «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» (далі - Закон № 78-VIII) та пункту 2 постанови НБУ від 24.02.2015 № 129 «Про деякі питання діяльності банків», якими встановлено заборону НБУ на віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі подання плану реструктуризації, а також за відсутності порушень з боку ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2).

Обґрунтовуючи протиправність рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 № 1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» ТОВ «КФ «УКРФІНКОМ» вказало на те, що на час його прийняття запроваджена в банку тимчасова адміністрація була скасована судовими рішеннями у справі № 826/3021/18, а відтак продовжити її було неможливо.

Також ТОВ «КФ «УКРФІНКОМ» у позовній заяві послалось на те, що дії Виконавчої дирекції Фонду, які полягають у зверненні з пропозицією до НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», яка викладена в листі від 14.06.2019 № 40-10286/19, є похідними від вказаного вище рішення Фонду № 1503 та здійсненні з метою його реалізації, у зв`язку з чим, такі дії також є протиправними.

Крім цього позивач, зазначив, що рішення Правління НБУ № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» від 18.06.2019 та рішення Виконавчої дирекції Фонду від 19.06.2019 № 1548 «Про здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», а також проведені на підставі них реєстраційні дії є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки на його думку єдиною підставою для їх прийняття були вищевказані протиправні постанова НБУ № 234 та рішення Фонду № 1503.

2. Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 23.03.2020 частково задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправною та скасував постанову Правління НБУ від 05.04.2016 № 234;

визнав протиправним та скасував рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 № 1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку»;

визнав протиправними дії Виконавчої дирекції Фонду, які полягають у зверненні з пропозицією до НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», яка викладена в листі від 14.06.2019 № 40-10286/19;

визнав протиправним та скасував рішення Правління НБУ від 18.06.2019 № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК», у зв`язку з чим зобов`язав НБУ повернути ПАТ «КБ «Хрещатик» банківську ліцензію від 11.10.2011 № 158 та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) від 11.10.2011 № 158;

визнав протиправним та скасував рішення Виконавчої дирекції Фонду від 19.06.2019 № 1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку»;

скасував реєстраційну дію Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 24.06.2019 № 3000175 про припинення юридичної особи в результаті ліквідації;

скасував реєстраційну дію Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 25.06.2019 № 4000175 про зміну керівника юридичної особи;

скасував реєстраційну дію Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 25.06.2019 № 5000175 про зміну складу підписантів;

в решті позовних вимог - відмовив.

3. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 13.10.2020 скасував рішення суду першої інстанції; закрив провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання НБУ повернути ПАТ «КБ «Хрещатик» банківську ліцензію від 11.10.2011 № 158 та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) від 11.10.2011 № 158, скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 24.06.2019 № 3000175 про припинення юридичної особи в результаті ліквідації; скасування реєстраційної дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 25.06.2019 № 4000175 про зміну керівника юридичної особи; скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису від 25.06.2019 № 5000175 про зміну складу підписантів; задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправною та скасував постанову Правління НБУ від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних»;

визнав протиправним та скасував рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 № 1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку»;

визнав протиправними дії Виконавчої дирекції Фонду, які полягають у зверненні з пропозицією до Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», яка викладена в листі від 14.06.2019 № 40-10286/19;

визнав протиправним та скасував рішення Правління НБУ від 18.06.2019 № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»;

визнав протиправним та скасував рішення Виконавчої дирекції Фонду від 19.06.2019 № 1548 «Про здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

4. 17.11.2020 НБУ звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 в частині задоволених позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у їх задоволенні.

5. Верховний Суд ухвалою від 13.01.2021 поновив НБУ строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі №640/18835/19; відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою з підстав, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та витребував матеріали справи.

6. 05.03.2021 до суду касаційної інстанції від позивача надійшов відзив на вказану вище касаційну скаргу, у якому ТОВ «КФ «УКРФІНКОМ» просить залишити останню без задоволення, а оскаржуване НБУ судове рішення - без змін.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. У справі, яка розглядається суди встановили, що відповідно до вимог постанови Правління НБУ від 15.04.2015 № 260 «Про здійснення діагностичного обстеження банків» НБУ проведено діагностичне обстеження у ПАТ «КБ «Хрещатик», за результатам якого постановою Правління НБУ від 31.12.2015 №1002/БТ затверджено необхідний обсяг докапіталізації ПАТ «КБ «Хрещатик» у розмірі 4,77 млрд. грн.

Також, на виконання вимог постанови Правління НБУ від 12.05.2015 №314 «Про заходи щодо приведення банками обсягів активних операцій з пов`язаними особами у відповідність до нормативних вимог», НБУ визнав значним обсяг активних операцій з пов`язаними з ПАТ «КБ «Хрещатик» особами, який станом на 01.12.2015 становив 6,4 млрд. грн, або 1097% від регулятивного капіталу за встановленого нормативного значення не більше ніж 25% (рішення Комісії НБУ з питань перевірки операцій банків з пов`язаними особами від 29.12.2015 №22).

31.03.2016 ПАТ «КБ «Хрещатик» листом №16-15/2-077 подав до НБУ План реструктуризації ПАТ «КБ «Хрещатик», затверджений 18.03.2016 рішенням Загальних зборів акціонерів банку, який передбачав зростання показників капіталу, позитивне значення нормативу Н2 згідно з планом реструктуризації мало бути досягнуто до 01.05.2016, а до 01.10.2016 - на рівні не менше 5%.

У свою чергу, постановою Правління НБУ від 05.04.2016 №234 ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 05.04.2016 №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 по 04.05.2016 (включно).

Рішенням Правління НБУ від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 03.06.2016 №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 06.06.2016 по 05.06.2018 включно.

Вказані рішення Виконавчої дирекції Фонду від 05.04.2016 №463 та від 03.06.2016 №913, та рішення Правління НБУ від 02.06.2016 №46-рш скасовані рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №826/3021/18, залишеним без змін в цій частині постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 та Верховного Суду від 30.11.2021.

Втім, рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» продовжено процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом продовження в ньому тимчасової адміністрації строком на п`ять днів з 14.06.2019 (пункт 2). Пунктом 7 цього ж рішення вирішено звернутись до НБУ з пропозицією про відкликання банківської ліцензії ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та ліквідацію банку.

Листом директора-розпорядника Фонду від 14.06.2019 № 40-10286/19 адресованим НБУ, який отриманий останнім 14.06.2019 (вх. № 526/45439), згідно із частиною другою статті 44 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) у зв`язку із закінченням строку тимчасової адміністрації банку та відповідно до плану врегулювання надана пропозиція НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» з 19.06.2019.

Розглянувши пропозицію Фонду, викладену в листі від 14.06.2019 № 40-10286/19, рішенням Правління НБУ від 18.06.2019 №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 19.06.2019 №1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» вирішено, зокрема:

припинити тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Хрещатик» з 20.06.2019 (пункт 1);

процедуру ліквідації здійснювати протягом двох років з 20.06.2019 по 19.06.2021 включно (пункт 3).

Державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Русланою Тарасівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено записи від 24.06.2019 № 3000175 про припинення юридичної особи та від 25.06.2019 № 4000175 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміну відомостей про керівника юридичної особи, та №5000175 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах.

Вважаючи вищевказані рішення Національного Банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни протиправними, ТОВ «КФ «УКРФІНКОМ» звернулось до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив із протиправності постанови НБУ від 05.04.2016 № 234, оскільки на момент її прийняття згідно із положеннями частини 9-1 статті 8 Закону № 78-VIII діяв фактичний мораторій на віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних з підстави, визначеної у пункті 2 частини першої статті 76 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-ІІІ), враховуючи подання ПАТ «КБ «Хрещатик» плану його реструктуризації, а інші наведені у вказані постанові порушення, в тому числі порушення нормативів ліквідності, на час виникнення спірних відносин не були підставами для віднесення банку до категорії неплатоспроможних, передбаченими статтею 76 Закону № 2121-ІІІ.

При цьому, суд першої інстанції відхилив доводи відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду в частині позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови НБУ від 05.04.2016 № 234, оскільки ця постанова тривалий час була скасована Окружним адміністративним судом міста Києва рішенням від 19.01.2017 у справі 826/6665/16, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017. Проте, постановою Верховного Суду від 16.05.2019 у цій справі вказані судові рішення були скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Відтак, протягом періоду з 20.04.2017 по 16.05.2019 вказана постанови НБУ від 05.04.2016 № 234 фактично не існувала в правовому полі та не могла бути оскаржена позивачем до суду, у зв`язку із чим звернення позивача до суду з позовом 03.10.2019 відбулось в межах строку, встановленого статтею 122 КАС України строку.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», суд першої інстанції виходив із відсутності рішення про запровадження тимчасової адміністрації у зв`язку із його скасуванням судом у справі №826/3021/18, а відтак і неможливості продовження такої тимчасової адміністрації, а також і відсутності законних підстав у Фонду на звернення до НБУ з відповідною пропозицією.

Визнаючи протиправним рішення Правління НБУ від 18.06.2019 №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», суд першої інстанції виходив із того, що воно є похідним від визнаних судом протиправними та скасованими рішень, що стали підставою його прийняття, а саме - рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та пропозиції Фонду, викладеної в листі від 14.06.2019, а відтак суд дійшов висновку, що воно також підлягає скасуванню.

У свою чергу суд першої інстанції визнав протиправним рішення Виконавчої дирекції Фонду від 19.06.2019 №1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» у зв`язку із протиправністю та скасуванням рішення Правління НБУ від 18.06.2019 №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», яке слугувало підставою для його прийняття, як похідне.

При цьому, суд першої інстанції вказав на те, що хоча вищевказані похідні рішення НБУ, Фонду, так само як і реєстраційні дії, є формально законними, це не спростовує факту, що першочергова підстава для їх прийняття (здійснення), а саме постанова НБУ від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» та рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» скасовані в судовому порядку, вони є протиправними та підлягають скасуванню.

9. Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції виходив із того, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та помилково розглянуто цю справу колегією із трьох суддів в порядку спрощеного позовного провадження, що є самостійною підставою для скасування рішення суду.

При цьому, закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання НБУ повернути ПАТ «КБ «Хрещатик» банківську ліцензію від 11.10.2011 № 158 та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) від 11.10.2011 № 158, скасування реєстраційних дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення записів у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.06.2019 № 3000175 про припинення юридичної особи в результаті ліквідації; від 25.06.2019 № 4000175 про зміну керівника юридичної особи та від 25.06.2019 № 5000175 про зміну складу підписантів, виходив із того, що відповідно до положень пунктів 5 та 6 розділу ІІ Прикінцевих та передніх положень Закону України від 13.05.2020 № 590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» (далі - Закон № 590-ІХ), який набрав чинності 23.05.2020, судові провадження в адміністративних справах, визначених частиною першою статті 266-1 КАС України, у яких предметом спору є вимоги, що не відповідають нормам частин сьомої - десятої статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, і судовий розгляд яких станом на день набрання чинності цим Законом не завершений у судах першої, апеляційної або касаційної інстанцій шляхом постановлення рішення (ухвали, постанови), підлягають закриттю у відповідній частині судом, який розглядає справу.

Щодо решти позовних вимог, суд апеляційної інстанції, задовольняючи їх, виходив із тих самих мотивів, що й суд першої інстанції.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Касаційна скарга НБУ мотивована, зокрема тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №826/6667/16, від 28.03.2019 у справі №826/123/17, оскільки суд апеляційної інстанції в порушення норм процесуального права визнав поважними причини пропуску строку на звернення до суду з позовом в частині визнання протиправною та скасування постанову НБУ від 05.04.2016 № 234 та не застосував наслідки пропуску такого строку. Також, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 у справі №826/7889/16 щодо наявності у НБУ дискреційних повноважень на застосування заходів впливу.

Крім того, НБУ зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права, а саме статті 266-1 КАС України щодо встановлення цією нормою трьохмісячного граничного строку звернення до суду (частина друга) та щодо обов`язку застосування судами кількісних, якісних оцінок та висновків, зроблених НБУ та Фондом, на підставі яких були прийняті відповідні рішення (частина шоста).

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

12. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

14. Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними і відповідно - підставою для притягнення таких суб`єктів до відповідальності.

15. Так, щодо доводів НБУ стосовно пропуску ТОВ «КФ «УКРФІНКОМ» строку звернення до суду з позовом в частині визнання протиправною та скасування постанови НБУ від 05.04.2016 № 234, колегія суддів виходить із такого.

16. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

17. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

18. Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

19. Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

20. Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

21. Частина друга наведеної статті встановлює, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

22. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде встановлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).

23. Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

24. День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

25. Як видно із встановлених обставин у справі № 826/3021/18, рішення у якій набрали законної сили, вирішуючи питання щодо поновлення ТОВ «КФ «Укрфінком» строків звернення до суду з позовом у тій справі, суди виходили з того, що позивач дізнався про порушення свого права з адресованого йому листа лише 20.02.2018, оскільки судові рішення суду першої та апеляційної інстанції у справі №826/6665/16 у відкритому доступі у Єдиному державному реєстрі судовому рішенні відсутні, при цьому ані НБУ, ані Фонд не повідомляли ТОВ «КФ «Укрфінком» про прийняття оскаржуваних рішень та судових рішень у справі № 826/6665/16, якими на той час було визнано протиправною та скасовано постанову НБУ від 05.04.2016 №234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», а отже у ТОВ «КФ «Укрфінком» була відсутня можливість дізнатися про відповідні факти з офіційних джерел у встановлений законом строк.

26. Тобто, у справі, яка розглядається, оспорюваної позивачем постанови НБУ від 05.04.2016 № 234 тривалий час не існувало, оскільки вона була скасована Окружним адміністративним судом міста Києва постановою від 19.01.2017 у справі № 826/6665/16, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 та Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017, а відтак був відсутній предмет спору в цій частині. Лише 16.05.2019 вказані судові рішення у справі № 826/6665/16 були скасовані постановою Верховного Суду, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку із чим вказана постанова НБУ від 05.04.2016 № 234 фактично відновила свою дію та як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, з цієї дати (16.05.2019) почався відлік строку звернення до адміністративного суду, а тому доводи НБУ щодо його пропуску позивачем, є необґрунтованими.

27. Щодо доводів НБУ стосовно пропуску ТОВ «КФ «УКРФІНКОМ» граничного трьохмісячного строку звернення до суду стосовно оскарження інших спірних рішень НБУ та Фонду, визначеного частиною другою статті 266-1 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

28. З метою підвищення якості та ефективності виконання НБУ своїх функцій у сфері банківського регулювання та нагляду, забезпечення сприятливих умов для ефективного виконання законодавчо закріплених повноважень, зокрема, НБУ та Фонду при прийнятті ними рішень щодо виведення банків з ринку, що дозволить завершити процедури виведення банків з ринку/ліквідації тих банків, рішення щодо яких скасовані судами, а також дозволить оптимізувати судові процедури оскарження відповідних рішень НБУ та Фонду шляхом втілення міжнародних стандартів судового розгляду таких категорій справ 13.05.2020 Верховною Радою України було прийнято Закон № 590-ІХ, яким КАС України було доповнено статтею 266-1, якою були визначені особливості провадження у справах щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Кабінету Міністрів України стосовно виведення банків з ринку.

29. Вказані зміни в процесуальному законодавстві набрали чинності з 23.05.2020.

30. Так, пунктами 1 та 2 частини першої статті 266-1 КАС України визначено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

законності індивідуальних актів Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку, про затвердження пропозиції Національного банку України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку (пункт 1);

законності індивідуальних актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації у банку, про початок процедури ліквідації банку, про затвердження плану врегулювання та будь-яких інших індивідуальних актів, прийнятих на його виконання, а також індивідуальних актів щодо призначення уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, делегування їм повноважень (пункт 2);

31. Згідно із частиною другою статті 266-1 КАС України позовна заява про оскарження індивідуального акта/рішення подається до суду протягом трьох місяців з дня оприлюднення такого акта/рішення в порядку, визначеному законом. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

32. Разом з цим, статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

33. У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

34. Отже, оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності Законом № 590-ІХ (23.05.2020), яким КАС України було доповнено статтею 266-1 КАС України, її положення, у тому числі, частини другої щодо граничного тримісячного строку звернення до суду, не можуть застосовуватись до позовної заяви ТОВ «КФ «УКРФІНКОМ», поданої 03.10.2019, у зв`язку із чим на них поширюється процесуальне законодавство, яке визначає шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів особи.

35. З цих самих підстав щодо незворотності дії законів та нормативно-правових актів, колегія суддів відхиляє доводи НБУ щодо обов`язку суду під час розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою статті 266-1 КАС України, застосувати кількісні, якісні оцінки та висновки, зроблені НБУ та Фондом, на підставі яких були прийняті відповідні рішення, як це передбачено частиною шостою цієї ж статті.

36. У свою чергу, перевіривши оспорювані позивачем у цій справі акти (рішення, постанову) НБУ та Фонду на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, колегія суддів вважає необхідним вказати на таке.

37. Так, статтею 99 Конституції України встановлено, що забезпечення стабільності грошової одиниці є основною функцією центрального банку держави - Національного банку України.

38. Правовий статус, повноваження та завдання Національного банку України визначені Законом України від 20.05.1999 № 679-XIV «Про Національний банк України» (далі - Закон № 679-XIV).

39. Відповідно до статті 2 Закону № 679-XIV НБУ є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

40. Згідно зі статтею 7 Закону № 679-XIV НБУ виконує й інші функції, зокрема здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі.

41. Банківський нагляд - це система контролю та активних впорядкованих дій НБУ, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких НБУ здійснює наглядову діяльність, законодавства України і встановлених нормативів з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку (абзац п`ятий частини першої статті 1 Закону № 679-XIV).

42. У свою чергу Закон № 2121-ІІІ визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків, метою якого є правове забезпечення стабільного розвитку і діяльності банків в Україні і створення належного конкурентного середовища на фінансовому ринку, забезпечення захисту законних інтересів вкладників і клієнтів банків, створення сприятливих умов для розвитку економіки України та підтримки вітчизняного товаровиробника (стаття 1).

42. Критерії віднесення банку до категорії неплатоспроможних, визначені у статті 76 Закону № 2121-ІІІ (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), згідно із частиною першою якої Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі:

1) неприведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним;

2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України;

3) невиконання банком протягом п`яти робочих днів поспіль двох і більше відсотків своїх зобов`язань перед вкладниками та іншими кредиторами та/або встановлення фактів невідображення в бухгалтерському обліку документів клієнтів банку, що не виконані банком у встановлений законодавством строк, після віднесення банку до категорії проблемних;

5) виявлення фактів здійснення банком після віднесення його до категорії проблемного операцій (крім нарахування відсотків за вкладами, отримання клієнтами банку заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат), оформлення (переоформлення) договорів, внаслідок яких зобов`язання перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування збільшуються за рахунок зменшення зобов`язань перед фізичними особами, які перевищують гарантовану суму відшкодування, та/або зобов`язань перед фізичними особами, які не підпадають під гарантії Фонду гарантування фізичних осіб, та/або юридичними особами;

6) невиконання банком, віднесеним до категорії проблемного, розпорядження, рішення Національного банку України (у тому числі про застосування заходів впливу/санкцій) та/або вимоги Національного банку України щодо усунення порушень банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України протягом визначеного Національним банком України строку.

43. Відповідно до вимог Законів № 679-XIV та № 2121-ІІІ та з метою забезпечення стабільної діяльності банків і своєчасного виконання ними зобов`язань перед їх вкладниками Правління НБУ постановою від 28.08.2001 № 368 затвердило Інструкцію про порядок регулювання діяльності банків в Україні (далі - Інструкція № 368), розділом I якої установило порядок визначення регулятивного капіталу банку та такі економічні нормативи, що є обов`язковими до виконання всіма банками, зокрема нормативи капіталу: мінімального розміру регулятивного капіталу (Н1); достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2); достатності основного капіталу (Н3).

44. Інші нормативи, визначені розділом І вказаної Інструкції віднесені до нормативів ліквідності: миттєва ліквідність (Н4); поточна ліквідність (Н5); короткострокова ліквідність (Н6), до нормативів кредитного ризику: максимального розміру кредитного ризику на одного контрагента (Н7); великих кредитних ризиків (Н8); максимального розміру кредитного ризику за операціями з пов`язаними з банком особами (Н9) та нормативів інвестування: інвестування в цінні папери окремо за кожною установою (Н11), загальної суми інвестування (Н12), недотримання яких не визначено підставою для віднесення банку до категорії неплатоспроможних згідно із пунктом 2 частини першої статті 76 Закону № 2121-ІІІ.

45. Разом з цим, у зв`язку із необхідністю вжиття оперативних заходів з протидії розгортання негативних явищ у банківський системі, спричинених відтоком банківських депозитів, зниженням рівня капіталізації банків, девальвацією національної валюти, втратою довіри з боку вкладників на фоні триваючого у східному регіоні конфлікту та окупації Автономної республіки Крим Верховною Радою України 28.12.2014 було прийнято Закон № 78-VIII спрямований на захист економічної безпеки держави, прав, свобод та законних інтересів громадян, створення умов для забезпечення стабільної діяльності банків України, посилення фінансової спроможності банківської системи України та мінімізації негативного впливу складної економічної ситуації, що склалася, зокрема, внаслідок тимчасової окупації території України та проведення антитерористичної операції.

46. Частиною другою статті 8 Прикінцевих положень Закону № 78-VIII передбачено, що на період дії цього Закону закони України та інші нормативно-правові акти у сфері банківської діяльності діють з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

47. Відповідно до пункту 9-1 статті 8 Закону № 78-VIII Національний банк України не відносить банк до категорії проблемних або неплатоспроможних з підстав, визначених у пункті 1, абзацах першому, третьому пункту 4 та пункті 4 1 частини першої статті 75; пункті 2 частини першої статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», за умови подання банком Національному банку України програми капіталізації/плану реструктуризації, складених, у тому числі, за результатами діагностичного обстеження, а також плану заходів щодо приведення діяльності банку у відповідність з вимогами законодавства щодо операцій з пов`язаними з банком особами та забезпечення виконання зазначених програм/планів у визначені в них строки.

48. Тобто, на момент прийняття НБУ оспорюваної постанови від 05.04.2016 № 234 діяв фактичний мораторій на віднесення ПАТ «КБ Хрещатик» до категорії неплатоспроможних з підстави, визначеної у пункті 2 частини першої статті 76 Закону № 2121-ІІІ, враховуючи подання ПАТ «КБ «Хрещатик» листом від 31.03.2016 №16-15/2-077 до НБУ Плану реструктуризації ПАТ «КБ «Хрещатик», затвердженого 18.03.2016 рішенням Загальних зборів акціонерів банку, який передбачав зростання показників капіталу, а відтак колегії суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про її протиправність та наявність підстав для її скасування.

49. При цьому у ПАТ «КБ Хрещатик» не було можливості виконати план реструктуризації та досягти відповідних показників (зокрема, позитивного значення нормативу Н2 згідно з планом реструктуризації до 01.05.2016 та до 01.10.2016 - на рівні не менше 5%) саме через віднесення банку до категорії неплатоспроможних на підставі спірної постанови від 05.04.2016 №234.

50. Щодо оспорюваного позивачем рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», колегія суддів виходить із такого.

51. Відповідно до пункту 16 статті 2 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

52. Запровадження тимчасової адміністрації регламентовано статтею 34 Закону № 4452-VI, частиною першою якої передбачено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

53. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» (частина друга статті 34 Закону № 4452-VI).

54. Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує один місяць. У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, передбачений пунктами 3-5 частини другої статті 39 цього Закону, тимчасова адміністрація може бути продовжена на строк до одного місяця. У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, передбачений пунктами 1 і 2 частини другої статті 39 цього Закону, строк тимчасової адміністрації може бути продовжений на п`ять днів з припиненням не пізніше дня отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

55. Тобто, повноваження у Фонду щодо банку виникає на підставі рішення про запровадження тимчасової адміністрації та в порядку, встановленому законом.

56. Водночас за встановлених у справі обставин, оскільки на час прийняття рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» була відсутня тимчасова адміністрація, запроваджена рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2016 № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» через те, що у судовому порядку у справі № 826/3021/18 вказане рішення про її запровадження було скасовано, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у Фонду повноважень на продовження тимчасової адміністрації в банку, якщо її не існувало на день прийняття рішення про продовження, а також повноважень на вчинення будь-яких дій стосовно банку, в тому числі на звернення до НБУ з пропозицією щодо його ліквідації.

57. Стосовно звернення Фонду до НБУ з пропозицією про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», варто зазначити, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», Фонд, окрім іншого, вирішив звернутися до НБУ з пропозицією про відкликання банківської ліцензії ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та ліквідацію банку (пункт 7 рішення).

58. У справі, яка розглядається суди встановили, що вказана ініціатива була реалізована Фондом шляхом надсилання до НБУ листа від 14.06.2019 № 40-10286/19 з відповідною пропозицією про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» з 19.06.2019 з посиланням на частину другу статті 44 Закону № 4452-VI у зв`язку із закінченням строку тимчасової адміністрації банку та відповідно до плану врегулювання.

59. Так, частиною другою статті 44 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку:

1) відповідно до плану врегулювання;

2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання;

3) в інших випадках, передбачених цим Законом.

60. Втім, відповідно до частини першої статті 39 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов`язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду.

61. Частиною другою статті 39 Закону № 4452-VI визначено, що план врегулювання складається відповідно до вимог, встановлених актами Фонду. У плані врегулювання на підставі оцінки фінансового і майнового стану банку визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із таких способів: 1) ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, встановленому цим Законом; 2) ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку; 3) відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією; 4) створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов`язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку; 5) продаж неплатоспроможного банку інвестору.

Переможцями відкритого конкурсу щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів, визначених пунктами 4 і 5 цієї частини, можуть бути об`єднання інвесторів.

Виконавча дирекція Фонду зобов`язана не пізніше трьох робочих днів з дня початку процедури виведення банку з ринку прийняти рішення про відповідність/невідповідність банку, який віднесений до категорії неплатоспроможних, критеріям, встановленим нормативно-правовими актами Фонду, за результатами аналізу звітності такого банку, наданої Національним банком України.

У разі відповідності банку таким критеріям виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання, в якому зазначено, що найменш витратним способом виведення банку з ринку є спосіб, передбачений пунктом 1 цієї частини, та подає Національному банку України пропозицію щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації такого банку.

У такому разі тимчасова адміністрація припиняється у день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про ліквідацію неплатоспроможного банку в разі відповідності банку одному з критеріїв, встановлених нормативно-правовим актом Фонду.

62. План врегулювання - рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку (пункт 10 частини першої статті 2 вказаного Закону).

63. Отже, з аналізу змісту вказаних норм зазначеного Закону видно, що Фонд має право внести до НБУ пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а НБУ - прийняти таку пропозицію та, як наслідок, винести відповідне рішення, тільки у випадку віднесення банку до категорії неплатоспроможних

64. Натомість у справі, яка розглядається судами не встановлено, а Фондом не надано доказів затвердження плану врегулювання в порядку, встановленому статтею 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Про відсутність такого плану свідчить й те, що продовження тимчасової адміністрації та звернення з пропозицією до НБУ здійснено одним рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

65. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про протиправність, а відповідно й про наявність підстав для скасування рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», а також про протиправність дій виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які полягають у зверненні з пропозицією до НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», викладеною у відповідному листі, як похідних від протиправного рішення.

66. Щодо рішення Правління НБУ від 18.06.2019 №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

67. Відповідно до частин першої та третьої статті 44 Закону № 4452-VI Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність», а Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п`яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

68. Отже, підставою для прийняття цього рішення НБУ були рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та пропозиція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладена в листі від 14.06.2019, тобто, рішення Правління НБУ від 18.06.2019 №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» є похідним та підлягає скасуванню через визнання протиправними та скасування підстав для його прийняття, у зв`язку із чим правильним є висновки суду апеляційної інстанцій в цій частині позовних вимог.

69. У свою чергу, відповідно до частини четвертої статті 44 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

70. Підставою для прийняття рішення Виконавчої дирекції Фонду від 19.06.2019 №1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» є рішення Правління НБУ від 18.06.2019 № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик».

71. Отже, рішення Виконавчої дирекції Фонду від 19.06.2019 №1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку», також підлягає скасуванню, як похідне від рішення Правління НБУ від 18.06.2019 № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», оскільки після отримання наведеного рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Фонд розпочав процедуру ліквідації банку прийняттям оспорюваного рішення.

72. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржників, наведені в касаційних скаргах, були ретельно перевірені та проаналізовані судами попередніх інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

73. Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

74. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції рішення у цій справі і погоджується з його висновками у справі у межах перегляду судом касаційної інстанції.

75. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі №640/18835/19 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук