Справа № 816/2183/16
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 р. Справа № 816/2183/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.10.2022, суддя Л.М. Петрова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 31.10.22, по справі № 816/2183/16

за позовом Публічного акціонерного товариства " Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта"(22525915) відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 листопада 2016 року № .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2017 в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24 грудня 1997 року до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Постановою Верховного Суду від 28.12.2021 замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у Полтавській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Полтавській області, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволено частково, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 листопада 2016 року № .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору від 24 грудня 1997 року № 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 62526,56 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що питання про погашення простроченої заборгованості між резидентом та нерезидентом в іншій спосіб не може розглядатись як підстава для звільнення від нарахування пені за порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності. Також не є підставою для звільнення від нарахування пені прийняття судом за результатами розгляду спору між резидентом та нерезидентом іншого судового рішення, ніж про задоволення позовних вимог, зокрема про закриття провадження у справі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09.05.2023 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ПАТ "Укрнафта" (ідентифікаційний код 00135390) зареєстровано як юридична особа має філію - Нафтогазовидобувне управління "Полтаванафтогаз" Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (надалі - НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (без права юридичної особи) /т. 1 а.с.103/.

Сторонами не заперечується той факт, що НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (ідентифікаційний код 22525915) відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну та виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24 грудня 1997 року (код 403739509).

05 серпня 2016 року проведено невиїзну документальну перевірку НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну та виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24 грудня 1997 року (код 403739509) з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01 серпня 2015 року по 01 липня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 05 серпня 2016 року №310/16-31-14-02-08/403739509 /т. 1 а.с. 10-35/, у висновках якого зафіксоване порушення статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" зі змінами та доповненнями при виконанні експортних контрактів з компанією "CLARESHOLM MARKETING LTD" (Британські Віргінські острови) №5 від 02 листопада 2015 року, №5А від 07 грудня 2015 року, №8 від 02 листопада 2015 року, №9 від 02 листопада 2015 року, №11 від 02 листопада 2015 року, №12 від 02 листопада 2015 року, №24 від 13 січня 2016 року та з компанією "STALMAG SP Z.O.O." (Польща) №7Р/2015 від 14 серпня 2015 року, №128/2015 від 11 вересня 2015 року, № 129/2015 від 11 вересня 2015 року, №135/2015 від 11 вересня 2015 року, №136/2015 від 11 вересня 2015 року, №141/2015 від 21 вересня 2015 року, №142/2015 від 21 вересня 2015 року, №145/2015 від 24 вересня 2015 року, №146/2015 від 24 вересня 2015 року, №147/2015 від 24 вересня 2015 року, №150/2015 від 25 вересня 2015 року, від 154/2015 від 28 вересня 2015 року, №155/2015 від 30 вересня 2015 року, №156/2015 від 30 вересня 2015 року, №158/2015 від 30 вересня 2015 року, №168/2015 від 27 жовтня 2015 року, №169/2015 від 30 жовтня 2015 року, №181/2015 від 01 грудня 2015 року, №182/2015 від 01 грудня 2015 року, №183/2015 від 01 грудня 2015 року, №188/2015 від 02 грудня 2015 року.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Полтавській області 25 серпня 2016 року винесено податкове повідомлення-рішення № яким до НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4503127,70 грн /т.1 а.с. 43/.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, за результатами якого рішенням ДФС України від 28 жовтня 2016 року №23319/6-99-99-11-01-03-25 останнє скасовано в частині штрафних санкцій у вигляді пені на суму за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД на суму 334690,19 грн, скаргу задоволено - частково /т.1 а.с.56-61/.

За результатами вказаного рішення ДФС України, відповідачем 15 листопада 2016 року винесено податкове повідомлення-рішення № яким до НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4168437,21 грн /т.1 а.с.51, зворот/.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № від 15 листопада 2016 року прийнятим ГУ ДФС у Полтавській області, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується за таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем з нерезидентом компанією "CLARESHOLM MARKETING LTD" (Британські Віргінські острови) укладено експортні контракти №5 від 02 листопада 2015 року, №5А від 07 грудня 2015 року, №8 від 02 листопада 2015 року, №9 від 02 листопада 2015 року, №11 від 02 листопада 2015 року, №12 від 02 листопада 2015 року, №24 від 13 січня 2016 року.

Крім того, між позивачем та нерезидентом компанією "STALMAG SP Z.O.O." (Польща) укладено експортні контракти №7Р/2015 від 14 серпня 2015 року, №128/2015 від 11 вересня 2015 року, № 129/2015 від 11 вересня 2015 року, №135/2015 від 11 вересня 2015 року, №136/2015 від 11 вересня 2015 року, №141/2015 від 21 вересня 2015 року, №142/2015 від 21 вересня 2015 року, №145/2015 від 24 вересня 2015 року, №146/2015 від 24 вересня 2015 року, №147/2015 від 24 вересня 2015 року, №150/2015 від 25 вересня 2015 року, від 154/2015 від 28 вересня 2015 року, №155/2015 від 30 вересня 2015 року, №156/2015 від 30 вересня 2015 року, №158/2015 від 30 вересня 2015 року, №168/2015 від 27 жовтня 2015 року, №169/2015 від 30 жовтня 2015 року, №181/2015 від 01 грудня 2015 року, №182/2015 від 01 грудня 2015 року, №183/2015 від 01 грудня 2015 року, №188/2015 від 02 грудня 2015 року.

Предметом спору у справі є застосування до позивача контролюючим органом пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за вищевказаними експортними контрактами у сумі 4503127,70 грн.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При цьому, Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Так, п. 3 Постанови правління Національного банку України від 16.11.2012 № 475 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.11.2012 року за № 1921/22233, встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно зі статтею 4 Закону № 185/94-ВР порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

За правилами частини другої статті 32 Закону України від 24 лютого 1994 року № 4002-XII "Про міжнародний комерційний арбітраж" третейський суд приймає постанову про припинення арбітражного розгляду, коли, зокрема, позивач відмовляється від своєї вимоги, якщо тільки відповідач не висуне заперечень проти припинення розгляду і третейський суд не визнає законний інтерес відповідача в остаточному врегулюванні спору.

Як вбачається з матеріалів справи. у відповідності з п. 1 ст. 17 Регламенту МКАС при ТТП України Головою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України були прийняті позовні заяви про стягнення заборгованості з нерезидентів за вищезазначеними контрактами до провадження, що підтверджується постановами МКАС при ТТП України про прийняття справ до провадження від 17.03.2016 № 149п/2016, від 17.03.2016 № 150п/2016, від 17.03.2016 № 148п/2016, від 17.03.2016 № 147п/2016, від 18.03.2016 № 151п/2016, від 18.03.2016 № 153п/2016, від 18.03.2016 № 152п/2016, від 18.03.2016 № 155п/2016, від 18.03.2016 № 154п/2016, від 21.03.2016 № 160п/2016, від 21.03.2016 № 159п/2016, від 23.03.2016 № 163п/2016, від 24.03.2016 №164б/2016. Копії постанов МКАС при ТТП України про прийняття справ до провадження долучені до матеріалів справи, а також були додані позивачем до Заперечень до Акту від 05.08.2016 № 310/16-31-14-02-08/403739509 (Заперечення до Акту від 05.08.2016 № 310/16-31-14-02-08/403739509 наявні у матеріалах справи).

В подальшому від нерезидентів надійшла сплата за вищезазначеними контрактами, тобто, нерезиденти виконали свої зобов`язання за контрактами повністю, у зв`язку з чим позивач звернувся до МКАС при ТПП України з заявою про припинення арбітражного розгляду у зв`язку з повним погашенням компанією CLARESHOLM MARKETING LTD та „STALMAG Sp. Z O.O." боргу, стягнення якого є предметом у справах.

Головою МКАС при ТТП України прийнято постанови про припинення арбітражного розгляду у справах за позовом ПАТ «Укрнафта» про стягнення заборгованості за поставлений товар за контрактами від 24.09.2015 №№ 147/2015 та 146/2015; від 01.12.2015 №№ 183/2015, 181/2015, 182/2015; від 21.09.2015 №№ 142/2015, 141/2015; від 30.09.2015 №№ 158/2015, 155/2015; від 25.09.2015 № 150/2015; від 27.10.2015 № 168/2015; від 02.12.2015 № 188/2015; від 07.12.2015 № 5А, з нерезидентів - «CLARESHOLM MARKETING LTD» та «STALMAG Sp. Z O.O.».

Матеріалами справи підтверджується, що резидент звернувся до МКАС при ТТП України з позовними заявами на 90-тий та 91-ий день, однак контролюючий орган визначив дату звернення до МКАС при ТТП України не як момент здачі позовних заяв до поштового відділення та кур`єрської служби доставки, а як дату винесення арбітражним судом постанов про прийняття справ до провадження по контрактам, по яким подано позови до МКАС при ТПП України, відповідач визначає прострочення в один - два дні. Дане прострочення утворилось від початку перебігу граничного строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності і по день винесення арбітражним судом постанов про прийняття справ до провадження.

Частиною 2 статті 17 Регламенту МКАС при ТПП України днем подання позову до Арбітражного суду вважається день його вручення Арбітражному суду, а в разі відправлення поштою - дата штемпеля на конверті поштового відомства місця відправлення.

Таким чином, датою звернення резидента із позовами до МКАС при ТПП України є дата отримання поштовим відділенням позовної заяви для відправлення, внаслідок чого зупиняється нарахування пені за порушення строків здійснення розрахунків у іноземній валюті, встановлених статтями 1, 2 Закону № 185/94-ВР.

Матеріали справи містять копії позовних заяв, поданих позивачем до МКАС при ТПП України, з доказами їх направлення, а саме - фіскальними чеками поштового відділення та поштовими накладними кур`єрської служби доставки КСД, які доводять своєчасність звернення позивача до МКАС при ТПП України.

З урахуванням викладеного, висновки податкового органу щодо наявності підстав для застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 4 168 437,21 грн., є помилковими.

Також, у письмових поясненнях представником позивача зазначено, що контролюючим органом визначено граничні строки надходження валюти, які припадають на вихідні дні, що порушує частину 5 статті 254 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» до настання граничного строку сплати за контрактами від 24.09.2015 №№ 147/2015 та 146/2015; від 01.12.2015 №№ 183/2015, 181/2015, 182/2015; від 21.09.2015 №№ 142/2015, 141/2015; від 30.09.2015 №№ 158/2015, 155/2015; від 25.09.2015 № 150/2015; від 27.10.2015 № 168/2015; від 02.12.2015 №188/2015; від 07.12.2015 № 5А підготувало та направило листи до Міністерства економічного розвитку та торгівлі з проханням продовжити строк розрахунків за даними зовнішньоекономічними операціями.

Міністерство економічного розвитку та торгівлі на запит платника листами від 28.03.2016 №4102-10/101, №4102-10/100, від 30.03.2016 №4102-10/106, від 01.04.2016 №4102-10/111, №4102-10/109 повідомило, що розрахунки за даними контрактами здійснюються в строк, а отже відсутні правові підстави для його продовження.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач вжив усіх необхідних заходів для своєчасного повернення валютної виручки за експортовану продукцію і за всіма зовнішньоекономічними контрактами нерезидентами сплачено повністю заборгованість, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування даних адміністративно-господарських санкцій.

Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною п`ятою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2021 у цій справі висновки суду касаційної інстанції наступні /а. с. 173-181 том 2/.

«Водночас, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що врегулювання питання про погашення простроченої заборгованості між резидентом та нерезидентом в інший спосіб, ніж задоволення арбітражним судом позову, не може розглядатися як підстава для звільнення від нарахування пені за порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності. Зазначене стосується також і випадків добровільної сплати боргу нерезидентом, у тому числі після порушення судового провадження за зверненням резидента. У такому разі пеня повинна нараховуватися з моменту виникнення прострочення до моменту погашення боргу.

Із такими доводами судових інстанцій погодитися не можна, адже аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону № 185/94-ВР, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про задоволення позову.

При цьому аналогічні наслідки мають наставати у разі, коли провадження у справі припиняється за заявою резидента про відмову від позову у зв`язку з тим, що нерезидент виконав зобов`язання за експортно-імпортним контрактом після подання позовної заяви до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, що є підтвердженням правомірності поведінки резидента.

Отже, підстава для нарахування пені за порушення термінів має визначатися з урахуванням підстав припинення провадження у справі. Зокрема, якщо такою підставою є заява позивача про відмову від позовних вимог у зв`язку з виконанням відповідачем умов контракту, що свідчить про порушення відповідних строків нерезидентом, підстави для поновлення строків та нарахування резиденту пені відсутні.

Таке правозастосування відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 13 лютого 2012 року у справі № 21-422а11, який має враховуватися при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, при вирішенні цього спору суди виходили з того, що припинення нарахування пені за порушення строків проведення розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності законодавець пов`язує виключно з прийняттям до розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви, а не з датою звернення до відповідного суду, оскільки прийняттю судом позову до розгляду передують відповідні процесуальні дії, після здійснення яких приймається відповідне рішення.

В контексті наведеного необхідно зазначити, що згідно з частиною першою статті 17 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України встановлено, що провадження в справі порушується постановою голови МКАС про прийняття справи до провадження за фактом пред`явлення в МКАС належним чином оформленої позовної заяви, сплаченого реєстраційного збору відповідно до Положення про арбітражні збори й видатки.

Днем подання позовної заяви вважається день його вручення МКАС, а при відправленні позовної заяви поштою - дата штемпеля на конверті поштового відділення місця відправлення (частина друга цієї статті).

Зміст указаних правових норм дає підстави для висновку, що дата звернення резидента із позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України про стягнення з нерезидента заборгованості за експортно-імпортним контрактом або дата відправлення позову поштою є датою прийняття позовної заяви судом, внаслідок чого зупиняється нарахування пені за порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті, встановлених статтями 1, 2 Закону №185/94-ВР, і пеня за їх порушення не сплачується.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 лютого 2011 року у справі № 21-63а10 та постанові Верховного Суду від 11 березня 2019 року у справі № 826/7409/16.»

З урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.12.2021 у цій справі, документів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 15 листопада 2016 року № .

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року по справі №816/2183/16 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 по справі № 816/2183/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 16.05.23.