Справа № 260/1806/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2023 року м. Ужгород№ 260/1806/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2023 року Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.03.2023 року нею на адвокатський запит отримано копії Постанов про стягнення виконавчого збору, а саме:

1) Постанови № 52453966 про стягнення виконавчого збору від 31.07.2019 року винесеної за наслідками виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2п-3190/11 від 12.05.2011 року , виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна " заборгованості у розмірі 497 059,67 грн., яке згідно Постанови № 52453966 від 31.07.2019 року завершено на підставі п.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" .

2) Постанови № 52454436 про стягнення виконавчого збору від 31.07.2019 р. винесеної за наслідками виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1232/11 від 08.06.2012 виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь ТОВ "ОТМ Факторинг Україна" заборгованості заборгованості у розмірі 587 926,71 грн., яке згідно Постанови № 52454436 від 31.07.2019 завершено на підставі п.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження" .

3) Постанови № 51764769 про стягнення виконавчого збору від 23.01.2019 винесеної за наслідками виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2п-3090/09 від 21.06.2010 р. виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь "АБ "Київська Русь" заборгованості в розмірі 278 166,77 грн., яке згідно Постанови № 51764769 від 24.01.2018 р. завершено, на підставі п. 15 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження ", тобто винесена постанова про стягнення виконавчого збору через 1 рік після закінчення виконавчого провадження, тобто з порушенням строків для її винесення регламентованих ч. 3 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження " .

Оскільки дані Постанов про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом , то державним виконавцем Котубей С.А. було винесено Постанови про відкриття виконавчого провадження :

1) ВП № 60009664 від 10.09.2019 року з виконання Постанови про стягнення виконавчого збору № 52453966 про стягнення виконавчого збору від 31.07.2019 року

2) ВП № 60009422 від 10.09.2019 року з виконання Постанови про стягнення виконавчого збору № 52454436 від 31.07.2019 р.

3) ВП № 58180190 від 23.01.2019 року з виконання Постанови про стягнення виконавчого збору № 51764769 від 23.01.2019 .

В даних постановах вказано, що вони направляються сторонам виконавчого провадження та можуть бути оскаржені у строки та порядку встановлені ЗУ "Про виконавче провадження".

Обгрунтовуючи позовні вимоги , позивач зазначає, що їй не надсилались постанови про відкриття вищевказаних виконавчих проваджень, а оскільки в рамках виконавчих проваджень на виконання виконавчих листів , виданих Ужгородським міськрайонним судом не вчинялися фактичні стягнення та не було проведено жодних примусових дій, то підстав для нарахування виконавчого збору не було.

Ухвалою ЗОАС від 28 березня 2023 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви, було відкрито провадження за даним позовом та витребувано виконавчі провадження. Також суд ухвалив: зобов`язати відповідача надати суду: виконавче провадження ВП №52453966 від 31.07.2019 р.;- виконавче провадження ВП №52454436 від 31.07.2019 р.;- виконавче провадження ВП №51764769 від 23.01.2019 р.; докази направлення оскаржуваних постанов та докази їх отримання позивачем.

04 квітня 2023 року від начальника Ужгородського відділу ДВС надійшло повідомлення, що на виконання вимог ухвали про надання виконавчих проваджень повідомляють про їх знищення за минуванням трирічного строку зберігання .

04 квітня 2023 року від відповідача надійшов Відзив, в якому викладено заперечення проти позову і зазначено, що по ВП №51764769 у відповідності до п. 15, ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження", по ВП №52453966 та ВП № 52454436 відповідно до п.1. ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а тому у відповідності до ч.3 ст.40 ЗУ "Про виконавче провадження" були винесені постанови про стягнення виконавчого збору, а порушення процедури винесення постанов не може бути свідченням їх незаконності.

11 квітня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому з посиланням на судову практику Верховного Суду зазначає, що відповідачем не спростовано , що оскаржувані постанови винесені не в порядку та не у спосіб визначений законом і такі не доводились до відома позивача та не надсилались у спосіб визначений ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження".

Вивчивши матеріали справи , суд дійшов до наступних висновків.

У даній справі судом застосовано Закон "Про виконавче провадження "(1404-VIII), в редакції на час виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 01.01.2019 року.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження "(1404-VIII), виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження " виконавче провадження підлягає закінченню у разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. (ч. 3 ст. 40 Закону 1404-VIII).

Відповідно до ч. 4 ст.27 Закону 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів)

У відповідності до вимог ч.1 ст.28 Закону 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, законодавством (частина перша статті 28 Закону Закону № 1404-VІІІ), на момент виникнення спірних правовідносин, покладено обов`язок на державного виконавця надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Це зумовлено тим, що сторона виконавчого провадження має право знати про дії, що вчиняються державним виконавцем під час виконання функцій покладених Законом на останніх. Така вимога Закону обумовлена, зокрема, тим, що для вчинення добровільного виконання рішення суду боржнику необхідно знати про строки протягом яких він може виконати зобов`язання добровільно, не чекаючи при цьому вжиття виконавцем заходів щодо стягнення у примусовому порядку.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 7 лютого 2018 року у справі № 810/5107/14, від 10 травня 2018 року у справі № №826/4030/16.

Відповідач визнав, що постанови про відкриття виконавчого провадження надсилалися боржнику (позивачці) рекомендованою кореспонденцією, однак не підтвердив направлення повідомлення про вручення та не надав доказів про отримання постанов про відкриття виконавчих проваджень.

На вимогу суду відповідач вказав, що виконавчі провадження знищені за закінчення трирічного строку їх зберігання, однак при цьому не надав жодного доказу на підтвердження, а також не надав електронного варіанту документів.

Крім того, відповідаючи на запит адвоката з проханням надати докази надіслання постанов, а також документи, які стали підставою для їх винесення, відповідач докази отримання позивачкою постанов не надав, надавши тільки список групованих відправлень, з якого незрозуміло що саме направлялося позивачці, оскільки в день винесення оскаржуваних постанов також були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень та дві постанови про повернення виконавчого листа стягувачу.

У відповідності до ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд констатує, що відповідач не спростував мотиви позивача, викладені у позові та не надав докази у їх спростування.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови не відповідають вищевказаним критеріям, на підставі чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14 частиною 1, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови начальника Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області :

- Постанову про стягнення виконавчого збору № 52453966 від 31.07.2019 р. ;

- Постанову про стягнення виконавчого збору № 52454436 від 31.07.2019 р.

- Постанову про стягнення виконавчого збору № 51764769 від 23.01.2019 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова