Справа № 260/1420/23
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2023 року м. Ужгород№ 260/1420/23
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у якому просить: визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №71 від 14.09.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 08 вересня 2022 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 08 вересня 2022 року зарахувавши до спеціального стажу як працівника освіти період роботи з 25 листопада 2002 року по 31 серпня 2009 року на посаді заступника директора Залужанського міжшкільного навчально-виробничого комбінату.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що спірним є питання віднесення до стажу, достатнього для призначення йому пенсії за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема, періоду роботи з 25 листопада 2002 року по 31 серпня 2009 року на посаді заступника директора Залужанського міжшкільного иавчально-виробничого комбінату. Вказує, що згідно запису за №4 трудової книжки від 28 серпня 2009 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора Залужанського міжшкільного навчально- виробничого комбінату з 01 вересня 2009 року за трудовим контрактом, разом з тим, вказує, що в дійсності позивач займав посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Залужанського міжшкільного навчально-виробничого комбінату з 25 листопада 2002 року по 30 серпня 2009 року та виконував відповідно функціональні обов`язки. Вважає що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Вважає рішення №71 від 14.09.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправним.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що у спірному рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області до стажу роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до п.є ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" правомірно не зарахований період роботи з 25.11.2002 р. по 31.08.2009 р.- на посаді заступника директора міжшкільного навчально-виробничого комбінату, оскільки Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право па пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, не передбачено зазначену посаду. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року постановлено про витребування доказів, яким витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області інформацію про те, 1. які документи (докази) були надані до заяви ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про призначення пенсії від 08.09.2021 р; які документи (докази) були розглянуті під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 08.09.2021 р.; 3. чи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області була витребувана додаткова інформація (докази) для розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 08.09.2021 р.; 4. надати інформацію на основі яких доказів було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 14.09.2022 р. № 71.

На виконання ухвали суду, 10 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надано матеріали відмовної пенсійної справи № 71.

Відповідно до положень ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.262 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.,

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 08.09.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.є ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

До заяви були, зокрема, додані трудова книжка серії НОМЕР_1 від 01 вересня 1994 року та довідка Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради № 09-18/104 від 08.09.2022 року.

Розглянувши документи, подані для призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було прийнято рішення №71 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до п.є ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №71 від 14.09.2022 року про відмову у призначенні пенсії, за наданими документами пільговий стаж як працівника освіти ОСОБА_1 складає 19 років 11 місяців 24 днів, страховий стаж складає 33 років 04 місяців 24 дні. Згідно вищезазначенного рішення до пільгового стажу як працівника освіти не зараховано період з 25 листопада 2022 року по 31 серпня 2009 року на посаді заступника директора, оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, в переліку закладів і установ освіти, роботи на яких дає право на пенсію за вислугу років у закладах міжшкільних навчально-виробничих комбінатах мають право: заступники директорів з навчально-виховної роботи (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи.

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

Згідно з пунктом 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пунктом 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України від 03.10.2017 №2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" набрав чинності 11 жовтня 2017 року.

Тобто, пенсія за вислугу років згідно із нормами Закону №1788- XII призначається за умови наявності у особи станом на 11.10.2017 р. визначеного цим законом страхового і спеціального стажу.

Відповідно до пункту 2-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ, особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (із змінами, внесеними згідно із Законом № 911- VІІІ від 24.12.2015), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 у справі №2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. «а» ст. 54, ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-УІІІ. Положення п. «а» сг. 54, ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-УІІІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ відновлено у попередній редакції,

А отже, у зв язку із винесенням Конституційним Судом України рішення від 04.06.2019 у справі №2-р/2019, працівники освіти мають право на призначення пенсії за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за умови наявності необхідного спеціального стажу роботи не менше 26 років 6 місяців за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від досягнення певного віку.

При цьому, спірним у даній справі є питання віднесення до стажу, достатнього для призначення мені пенсії за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема, періоду роботи з 25 листопада 2002 року по 31 серпня 2009 року на посаді заступника директора Залужанського міжшкільного иавчально-виробничого комбінату.

Суд зазначає, що навчально-виробничий комбінат - це навчальний заклад, який здійснює початкову професійно-технічну освітню підготовку старшокласників.

30 листопада 1993 року Міністерством освіти і науки України видано наказ №430 «Про затвердження Положення про міжшкільний навчально-виробничий комбінат».

Згідно прийнятого положення, міжшкільний навчально-виробничий комбінат в Україні-навчально-виховний комплекс, який задовольняє потреби громадян, держави і суспільства у поглибленні базової трудової підготовки школярів 8-11 (10- 11) класів, здійснює професійне консультування учнівської молоді, організовує їх добровільну продуктивну працю та забезпечує реалізацію потреб особистості в отриманні професії і кваліфікації відповідно до її інтересів, здібностей, наявних умов.

У відповідності до п.4. Положення про міжшкільний навчально-виробничий комбінат останій здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про освіту", Положення про середній загальноосвітній навчально-виховний заклад, інших актів законодавства України з питань освіти цього Положення та власного статуту.

У відповідності до п.ЗЗ та п.34 Положення про міжшкільний навчально- виробничий комбінат у виробничому комбінаті передбачено посаду заступника директора з навчально-виховної роботи та заступник директора з навчально- виробничої роботи та їх функціональні обов`язки.

Постановою Кабінету Міністрів України за № 909 від 04.11.1993 року встановлено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно якої, у міжшкільному навчально-виробиичому комбінаті право на пенсію за вислугу років мають лише директори, заступники директорів з навчально-виховної (навчальної,виховної,навчально-виробничої) роботи, вчителі, майстри виробничого навчання, практичні психологи, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Як слідує з записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 з 25 листопада 2003 року у відповідності до наказу №799 від 25 листопада 2002 року відділу освіти Мукачівської районної державної адміністрації позивача призначено на посаду заступника директора Залужанського міжшкільного навчально- виробничого комбінату з 25 листопада 2002 року за трудовим контрактом у порядку переведення (запис №3).

Згідно запису за №4 моєї трудової книжки від 28 серпня 2009 року позивача призначено на посаду директора Залужанського міжшкільного навчально- виробничого комбінату з 01 вересня 2009 року за трудовим контрактом.

Позивач вважає, що у наказі №799 від 25 листопада 2002 року відділу освіти Мукачівської районної державної адміністрації було зазначено не повністю назву посади на яку його було призначено і відповідний запис перенесено до трудової книжки.

Суд вказує, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом встановлено що, відповідно до матеріалів відмовної пенсійної справи № 71 позивачем до заяви від 08.09.2022 року про призначення/перерахунок пенсії, було надано такі документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру від 22.02.2001 р., заява про призначення/перерахунок пенсії 2627 від 08.09.2022 р., паспорт серї НОМЕР_2 від 13.05.1998 р., військовий квиток НОМЕР_3 від 17.06.1986 р., документи, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років 09-18/104 від 08.09.2022 р., заява про спосіб виплати пенсії від 06.09.2022 інший документ від 08.09.2022 р., трудова книжка НОМЕР_4 від 01.09.1994 року.

Так, відповідно до поданих документів, суд встановив, що ОСОБА_1 у період роботи з 25.11.2002 р. по 31.08.2009 р. працював на посаді заступника директора міжшкільного навчально-виробничого комбінату. Дане вказує і відповідач.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право па пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993року № 909, не передбачено зазначену посаду.

Позивача у позовній заяві посилається на те, що у відповідності до довідки від 03 листопада 2022 року за № 48, виданої Мукачівською районною державною адміністрацією - Мукачівською районною військовою адміністрацією та відповіді на адвокатський запит від 16 січня 2023 року за №01-16/8 позивач займав посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Залужанського міжшкільного навчально-виробничого комбінату з 25 листопада 2002 року по 30 серпня 2009 року та виконував відповідно функціональні обов`язки: організацію навчально-виховного процесу в освітньому закладі, керівництво контроль за розвитком цього процесу; організація поточного та перспективного планування діяльності педагогічного колективу; координація роботи вчителів та інших педагогічних працівників з використанням равчальних планів та програм організація та координація обробки необхідної навчально- методичної документації; здійснення систематичного контролю за якістю навчального та виховного процесів і об`єктивністю оцінки результатів освітньої підготовки учнів; контроль за дотриманням вимог щодо реалізації освітньої діяльності у відповідності з чинним законодавством, тощо. Вказане, зазначає позивач, стверджується також копією наказів Залужанського міжшкільного навчально-виробничого комбінату за період роботи з 25 листопада 2002 року по 30 серпня 2009 року.

Разом з тим суд вказує, що дані докази суд не може взяти до уваги, оскільки такі отримані позивачем після винесення оскаржуваного рішення, та такі не були подані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області разом із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 08.09.2022 р.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд дійшов висновку про те, що відповідачем було здійснено всі залежні від нього дії, враховані всі подані позивачем документи та винесено правомірне рішення №71 від 14.09.2022 року. За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до встановлених статтею 139 КАС України правил розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються судом на нього.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008, ) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Сума, Сумська область, Закарпатська область, 40030, ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору