Справа № 346/1812/23
Суддя: Третьякова І. В.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1812/23
Провадження № 2-а/346/39/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

10.04.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом в якому зазначив, що постановою поліцейського Коломийського РВП ГУНП Соповського Т.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 126 ч.4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки її було винесено з численними процесуальними порушеннями. Зокрема вказав, що в порушення ст.. 283 КУпАП, в оспорюваному рішенні не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеофіксацію. Крім цього, винесенню постанови повинна передувати процедура розгляду справи, яка включає вивчення доказів, відібрання пояснень у свідків, з`ясування позиції порушника та інші обставини. Однак, цих вимог дотримано не було, поліцейський розгляд справи не здійснював, а виявивши, що ОСОБА_1 є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, відразу виніс постанову. Також посилався на порушення його права на захист. За цих обставин, просив визнати незаконною та скасувати постанову серії БАД №251521 від 01.04.2023р., а провадження у справі закрити.

25.04.2023р. до суду надійшов відзив, в якому представник ГУНП в Івано-Франківській області зазначив, що при винесенні постанови відносно позивача, працівники поліції діяли в межах своїх повноважень та згідно вимог Конституції України, КУпАП та інших нормативно-правових актів. Зокрема, виявивши правопорушення, поліцейський роз`яснив позивачу його права та відповідно до ст.. 278, 279 КУпАП розглянув справу, виніс постанову та оголосив її ОСОБА_1 . Останній від отримання копії відмовився, а тому її було направлено рекомендованим листом. Протокол в даному випадку не складався, оскільки його складання не вимагалось. Вважає, що постанова є правомірною, а тому скасуванню не підлягає. В прохальній частині просили залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Свірнюка Олега Михайловича

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 01.05.2023р. в задоволенні клопотання представника ГУНП в Івано-Франківській області про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Свірнюка Олега Михайловича відмовлено, оскільки оскаржувана постанова була винесена не ОСОБА_2 , а іншою посадовою особою Коломийського РВП питання про залучення якої не ставилося. Відтак, судом не було встановлено, що рішення в даній справі якимось чином може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_2

08.05.2023р. позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що ознайомившись з відзивом та долученим до нього відеозаписом вважає, що працівниками поліції також грубо були порушені вимоги ст.. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки автомобіль був зупинений без зазначення поліцейським чіткої підстави для зупинення. Крім цього, поліцейські порушили п. 8.9 ПДР, оскільки зупинка була проведена не в жоден із способів, які передбачені даним пунктом. Відтак, вважає, що зупинення його автомобіля працівниками поліції є незаконним. Також, долучені до відзиву відеозаписи свідчать про те, що фіксація здійснювалася не безперервно, зафіксований на відеозаписі час не відповідає тим даним, які вказані в змісті постанови, що є порушенням п. 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС від 18.12.2018р. №1026. Також грубим порушенням своїх прав позивач вважає відмову йому в можливості скористатися правовою допомогою. Зокрема на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 зазначає про намір скористатися послугами адвоката, а у відповідь поліцейський каже, що йому тут адвокат не потрібен.

В судове засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду клопотання в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою від 01.04.2023 року ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 гривень.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що він 01.04.2023р. о 15:00 год. в м. Коломия по вул. Старицького керував транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, а саме будучи позбавленим права керування транспортними засобами на один рік постановою Коломийського міськрайонного суду від 08.11.2022р.

В підтвердження факту позбавлення позивача права керування транспортними засобами, представником відповідача до відзиву долучено довідку начальника САП Коломийського РВП С.Яворського, в якій зазначено, що ОСОБА_1 постановою Коломийського міськрайонного суду від 08.11.2022р. по справі №346/3174/22 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. та з позбавленням спеціального права на керування транспортними засобами на 1 рік.

Також в якості доказів вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та законності винесеної відносно нього постанови, до відзиву було долучено диск з двома відеозаписами, які були досліджені судом в ході розгляду справи.

Так, на початку першого відеозапису зафіксовано, як службовий автомобіль з двома працівниками поліції слідує за автомобілем «Toyota Camry». Працівник поліції, який перебуває на передньому пасажирському сидінні звертається до свого колеги та каже: «сигналь йому, бо той сигнал не працює». В цей час, водій автомобіля який рухається попереду, починає зупинятися. Далі обидва транспортні засоби зупиняються і працівники поліції підходять до водія автомобіля«Toyota Camry», який рухався перед ними.

Відповідно до п. 8.9 ПДР, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

a)сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;
б)увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;
в)гучномовного пристрою;
г)спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Отже, з даного відеозапису не вбачається, що працівниками поліції був застосований будь-який із передбачених п. 8.9 ПДР спосіб зупинки транспортного засобу позивача, а тому суд погоджується з його доводами про те, що зупинка законним методом поліцейськими не проведена.

Також заслуговують на увагу суду твердження позивача щодо незаконності підстав для зупинки.

Відповідно до ст.. 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»).

З відеозапису слідує, що підійшовши до автомобіля позивача, працівник поліції представився та попросив надати йому посвідчення водія і документи на транспортний засіб. Дістаючи документи, ОСОБА_1 паралельно запитує про причини зупинки його транспортного засобу. Поліцейський спочатку зазначає, що зупинка здійснена для перевірки особи та перевірки транспортного засобу, тобто підставу, яка не передбачена ст.. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Потім вказує, що водій керував транспортним засобом не будучи пристебнутим ременем пасивної безпеки, і при цьому посилається на п. 3 ст. 35 Закону.

Варто наголосити, що не користування ременем пасивної безпеки не відповідає змісту підстави для зупинки, яка вказана в п. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки відповідні дії є порушенням саме правил дорожнього руху, а не вчинення іншого адміністративного правопорушення, а тому при виявленні даного порушення ПДР, працівник поліції повинен був послатися на п. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Однак, цього ним вчинено не було.

Згідно п. 2.3 «в» ПДР Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

За порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 121 КУпАП, однак матеріали справи не свідчать про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за виявлене поліцейським правопорушення за даною статтею.

Відтак, із матеріалів даної справи не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, зокрема і передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Натомість, з відеозапису вбачається, що в ході спілкування з позивачем, не отримавши від останнього посвідчення водія, працівник поліції перевіряє його по базам ГУНП та виявляє, що він є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами і відразу повідомляє, що відносно нього буде винесена постанова за ст.. 126 ч.4 КУпАП.

Згідно до ч .1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Підготовка до розгляду та порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення урегульовані статтями 278, 279 КУпАП.

Згідно ст.. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

В пункті 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року вказано, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Аналіз відеозаписів свідчить про недотримання поліцейським вимог як ст.. 278, 279 КУпАП так і розділу ІІІ Інструкції, оскільки процедура підготовки до розгляду справи та її розгляд згідно вказаних положень не зафіксовано. На другому відеозаписі зафіксовано лише складання постанови і її оголошення позивачу, а також роз`яснення йому його прав вже після винесення оскаржуваного рішення, що є грубим порушенням процедури розгляду.

Крім цього, суд звертає свою увагу, що на другому відеозаписі чутно, як ще під час оформлення поліцейським постанови в салоні службового автомобіля, ОСОБА_1 спілкуючись з іншим працівником поліції зазначає, що хоче викликати адвоката, аби всі події відбувались за його участю. У відповідь поліцейський зазначає, що згідно ст.. 40 ведеться відео фіксація, а тому адвокат йому тут не потрібен. Пояснює, що позивач може оскаржувати їхнє рішення, і знову повторює, що адвокат йому не потрібен.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як передбачено п.«а» ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

В даній справі судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що усно заявив клопотання перед працівниками поліції.

Однак, інспекторами не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 18.02.2020р. у справі №524/9827/16-а.

Отже, враховуючи, що зупинення транспортного засобу позивача працівниками поліції було здійснено не у спосіб, передбачений ПДР та без наявності чітких конкретних підстав для цього, а також взявши до уваги недотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушення права позивача на захист, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання незаконною та скасування винесеної відносно позивача постанови, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАД №251521 від 01.04.2023р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 гривень.

Провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Третьякова І. В.