Справа № 320/5008/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року справа №320/5008/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції у м.Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції у м.Києві №1229 о/с від 18.11.2022 (в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ) та №1842 о/с від 28.11.2022 "Про особовий склад";

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Печерського управління Головного управління Національної поліції в м.Києві;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у м.Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.11.2022 по день прийняття судового рішення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що наказами Головного управління Національної поліції у м.Києві від 18.11.2022 №1229 та від 28.11.2022 №1842 о/с його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 28 Закону України Про Національну поліцію, частини першої статті 15 Закону України Про звернення громадян, пунктів 2, 3 та 13 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пунктів 7 та 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, пунктів 5 та 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців першого, другого та третього пункту 1, абзаців третього та четвертого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 №676, вимог зобов`язання про нерозголошення персональних даних, пунктів 5 та 6 листа ГУНП у м.Києві від 06.07.2022 №3269/125/01/31-2022, у зв`язку із здійсненням позивачем перевірок осіб за обліками інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний порт Національної поліції України", які не пов`язані з безпосереднім виконанням функціональних службових обов`язків, та використанням ним інформації з обмеженим доступом у приватних цілях, та не вчинення дій щодо забезпечення належного реагування та розгляду заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень.

Позивач не погоджується з правомірністю його звільнення та стверджує про відсутність визначених нормами чинного законодавства підстав для проведення службового розслідування.

Крім того, позивач зазначив, що його звільнення зі служби в поліції відбулося під час тимчасової непрацездатності, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2022 було відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що підставою для звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції стало встановлення за результатом проведеного службового розслідування обставин порушення ним дисципліни, що полягало у проведенні позивачем перевірок осіб за обліками інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" та використанні набутої інформації у власних цілях, а також неналежному забезпеченні реагування та розгляду заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Голосіївським РУ ГУМВС України в місті Києві 12.09.2002 (т.1, а.с.9-11).

Як вбачається з послужного списку, позивач з 01.09.2003 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015 по 28.11.2022 - в органах Національної поліції (т.2, а.с.35-50).

Судом встановлено, що 16.09.2022 начальником Печерського управління поліції ГУНП у м.Києві полковника поліції Дубровою Андрієм була складена доповідна записка, в якій зазначено, що до нього, як керівника, надходять сигнали, що старший оперуповноважений сектору розшуку злочинців та зниклих громадян відділу кримінальної поліції Печерського управління поліції капітан поліції ОСОБА_2 та оперуповноважений сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції цього ж підрозділу поліції капітан поліції ОСОБА_3 можливо використовують ресурси Інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" у приватних цілях та систематично здійснюють перевірки громадян та транспортних засобів, які не пов`язані із безпосереднім виконанням їх службових обов`язків.

Крім того, 01.09.2022 поліцейськими відділу моніторингу Печерського управління поліції здійснено перевірку з питань організації діяльності чергової служби, прийняття та розгляду повідомлень про кримінальні правопорушення та надання практичної допомоги громадянам.

Під час вивчення матеріалів єдиного обліку, розглянутих у 2022р. на підставі Закону України «Про звернення громадян», виявлено 4 матеріали єдиного обліку, які відповідно до вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак, поліцейськими Печерського управління поліції «списані» до справи незважаючи на явні ознаки вчинення кримінального правопорушення.

На підставі цієї доповідної записки 12.10.2022 Головним управлінням Національної поліції в Київській області було прийнято наказ №1327 "Про призначення та проведення службового розслідування", яким встановлено призначити службове розслідування за фактом, наведеним у доповідній записці начальника Печерського управління поліції ГУНП у м.Києві полковника поліції Дуброви Андрія від 16.09.2022, про можливе порушення службової дисципліни, законодавства у сфері захисту інформації та використання можливостей Інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" у особистих цілях, не пов`язаних із безпосереднім виконанням службових завдань, оперуповноваженим сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Печерського управління поліції капітаном поліції ОСОБА_4 .

Пунктом 2 вказаного наказу вирішено для проведення службового розслідування створити дисциплінарну комісію у складі: голови - полковника поліції ОСОБА_5 , начальника Печерського управління поліції; заступника голови комісії - підполковника поліції ОСОБА_6 , першого заступника начальника Печерського управління поліції; членів комісії: майора поліції ОСОБА_7 , начальника відділу моніторингу Печерського управління поліції; старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , начальника сектору інформаційної підтримки Печерського управління поліції; підполковника поліції ОСОБА_9 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки; капітана поліції ОСОБА_10 , старшого інспектора відділу службових розслідувань управління головної інспекції; сержанта поліції ОСОБА_11 , помічника чергового чергової частини відділу моніторингу печерського управління поліції (т.1. а.с.66-67).

З матеріалів справи вбачається, що дисциплінарною комісією було проведено службове розслідування за інформацією, викладеною у доповідній записці полковника поліції Дуброви Андрія від 16.09.2022, за результатами якого складено висновок від 25.10.2022, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Київській області генералом поліції третього рангу Вигівським Іваном (т.1, а.с.85-102).

З висновку вбачається, що у ході проведення службового розслідування було установлено, що 31.08.2022 за вих.№5694/125/52/01-2022 керівництвом Печерського УП направлено письмовий запит до управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м.Києві з метою отримання інформації, які дії у період часу з 01.03 по 30.08.2022 здійснювалися, зокрема, ОСОБА_4 .

06.09.2022 до Печерського УП з УІАП ГУНП у м.Києві за вих.№3341/125/31/01-2022 надійшли витяги з електронного системного журналу реєстрації роботи користувачів підрозділів апарату, окремих та територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП у м.Києві, де зафіксовано пошукові дії ОСОБА_12 в системі ІПНП.

Під час вивчення інформації, наданої УІАП ГУНП у м.Києві, установлено, що ОСОБА_2 для отримання даних із реєстрації та баз даних системи ІПНП використовує власний логін R06LAV. У період часу із 01.03.2022 по 30.08.2022 позивач здійснив 934 пошукових запити у системі ІПНП.

У висновку вказано, що у ході службового розслідування членами дисциплінарної комісії ретельно вивчався та перевірявся кожен пошуковий запит, здійснений ОСОБА_4 в системі ІПНП з метою визначення правомірності цих запитів.

Поряд з цим, установлено, що ОСОБА_3 у період часу з 01.03 по 30.08.2022 здійснив безпідставну перевірку 16 осіб за обліками інформаційної підсистеми "особа" ІПНП, зокрема:

- 25.04.2022 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загальна кількість запитів - 10. Згідно інформації зі штатно-посадової книги Печерського УП ОСОБА_14 є колишнім поліцейським згаданого підрозділу поліції та проходив службу на посаді начальника сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції.

- 06.05.2022 о 12.33 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загальна кількість запитів - 38. Відповідно до інформації наданої Полтавською обласною радою ОСОБА_16 є діючим депутатом Полтавської обласної ради VIII скликання.

- 12.05.2022, о 11.21 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_17 , 1996 р.н., загальна кількість запитів - 3.

- 12.05.2022, о 11.22 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , загальна кількість запитів - 3.

- 12.05.2022, о 13.43 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку своїх облікових даних в системі ІПНП. Ці дії вищезазначеного поліцейського свідчать про використання можливостей системи ІПНП у приватних цілях, не пов`язаних із безпосереднім виконанням своїх службових обов`язків.

- 23.05.2022, о 09.55 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , загальна кількість запитів - 9.

- 23.05.2022, о 09.57 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_20 , 1961 р.н., загальна кількість запитів - 6.

- 23.05.2022 о 13.15 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_21 , 1995 р.н., загальна кількість запитів-3.

- 24.05.2022, о 09.37 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_22 , 1972 р.н., загальна кількість запитів - 22. Також, під час перевірки цієї особи оперуповноважений неодноразово змінював число, місяць та рік народження, що свідчить про направлення запитів, які завідомо наддадуть значний беззмістовний набір даних.

- 12.06.2022, о 10.21 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_23 , 1985 р.н., загальна кількість запитів - 23.

- 12.06.2022, о 10.37 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина Ібадова ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , загальна кількість запитів - 6.

- 12.06.2022, о 10.39 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , загальна кількість запитів - 2.

- 12.06.2022, о 10.41 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , загальна кількість запитів - 2.

- 12.06.2022, о 10.55 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , загальна кількість запитів - 1.

- 21.06.2022, о 19.47 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянина ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , загальна кількість запитів - 44.

- 23.06.2022, о 19.22 ОСОБА_3 з ІР-адреси НОМЕР_2 здійснив перевірку облікових даних громадянки ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , загальна кількість запитів - 2.

В ході проведення службового розслідування членами дисциплінарної комісії встановлено, що оперуповноважений ОСОБА_3 за період з 01.03.2022 по 30.08.2022 виконав 5 матеріалів єдиного обліку та жодного матеріалу вхідної кореспонденції. Після вивчення вищезазначених матеріалів, з`ясовано, що особи, які перевірялися ОСОБА_4 , за обліками ІПНП будь-яким чином не пов`язані із матеріалами вхідної кореспонденції та єдиного обліку, які перебували у них на виконанні. Тобто, особи, персональні дані яких вивчав позивач, заявниками «бо іншими учасниками події у документах, які офіційно доручалася йому на виконання не фігурували.

Разом із цим, згідно інформації режимно-секретного сектору Печерського УП ОСОБА_3 із 24.02.2022 позбавлений доступу до державної таємниці. У свою чергу, це позбавляє його можливості заводити оперативно-розшукові справи, здійснювати оперативно-розшукові заходи, опрацьовувати матеріали та секретну інформацію, що має ступені секретності «Цілком таємно» і «Таємно». Отже, ОСОБА_3 будь-яким чином не міг здійснювати перевірку вищезазначених громадян за обліками ІПНП із посиланням на оперативно-розшукові заходи чи оперативно-розшукові справи.

Крім цього, згідно інформації сектору документального забезпечення Печерського УП та керівництва відділу кримінальної поліції цього ж підрозділу поліції ОСОБА_3 у період часу з 01.01.2022 по 30.08.2022 не отримував на виконання доручення слідчих або дізнавачів у порядку статті 41 КПК України.

Поряд із цим, сам оперуповноважений, у ході проведення службового розслідування, не надав дисциплінарній комісії будь-яких доказів, що підтверджують законність проведених ним перевірок громадян за обліками ІПНП. Хоча, ОСОБА_3 повністю не заперечує факт того, що він здійснював перевірку вищезазначених осіб з використанням можливостей ІПНП.

Враховуючи вищевикладене, члени дисциплінарної комісії дійшли висновку, що ОСОБА_3 неодноразово здійснював безпідставні перевірки осіб за обліками ІПНП. Ці дії поліцейського будь-яким чином не були пов`язані із безпосереднім виконанням функціональних обов`язків, а отримана ним службова інформація з обмеженим доступом використовувалася у приватних цілях. Однак, у межах службового розслідування, установити, яким саме чином була використана дана інформація неможливо з об`єктивних причин, а отже неможливо й осягнути обсяг збитків, завданих Національній поліції Україні та суспільству.

Такі дії ОСОБА_12 призвели до порушення основоположних прав і свобод людини в частині забезпечення захисту інформації, яка використовується правоохоронними органами для реалізації прав, свобод й законних інтересів суспільства.

У свою чергу, керівництвом Головного управління та Печерського УП вживалися невідкладні заходи щодо недопущення у підрозділі поліції порушень чинного законодавства України під час використання можливостей ІПНП. Зокрема, з метою належного дотримання особовим складом Печерського УП вимог інформаційної безпеки 06.07.2022 за вих. №3269/125/01/31-2022 до органу поліції скеровано лист за підписом начальника Головного управління щодо обов`язкового дотримання наступних вимог під час роботи з ІПНП:

- заборонено розголошувати в будь-який спосіб інформацію, яка стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків визначених законом;

- заборонено передавати свої облікові дані (логін) іншим особам;

- заборонено залишати робоче місце без виходу із системи ІПНП, якщо системою можуть скористатися інші особи;

- заборонено здійснювати безпідставну перевірку осіб, автотранспорту, адрес тощо;

- заборонено використовувати інформацію, отриману з ІПНП, у приватних цілях, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків. Користувачі зобов`язані використовувати інформацію виключно у рамках чинного законодавства України.

Кожна дія поліцейського щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів фіксується та зберігається у спеціальному електронному архіві, включно з інформацією про поліцейського, який здійснював запит, вид отриманої інформації та час здійснення запиту.

У разі порушень прав і свобод людини пов`язаних з обробкою інформації та у випадку виявлення фактів неправомірного використання службової інформації, поліцейські несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність.

У висновку зазначено, що цю інформацію ОСОБА_30 було доведено під особистий підпис, що підтверджується спеціальною відомістю, яка долучена до матеріалів службового розслідування.

Разом із цим, ОСОБА_3 під час оформлення доступу до системи ІПНГІ підписали зобов`язання щодо дотримання вимог про нерозголошення персональних даних. Зокрема, цим документом визначено, що поліцейським під час роботи із системою ІПНП заборонено опрацьовувати інформацію або здійснювати пошукові запити до інформаційних підсистем ІПНП, якщо це не пов`язано з безпосереднім виконанням покладених службових обов`язків, у тому числі на прохання сторонніх осіб. Також, заборонено використовувати інформацію з системи ІПНП з приватною або будь-якою іншою метою, не пов`язаною із виконанням функціональних обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_3 належним чином був попереджений про можливі негативні наслідки, які можуть настати за порушення законодавства у сфері захисту інформації. Однак, незважаючи на встановлені заборони, позивач здійснив порушення нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції України.

Також у висновку зазначено, що у ході проведення службового розслідування знайшли своє об`єктивне підтвердження інші факти порушення позивачем службової дисципліни, а також прав, свобод та законних інтересів громадян в частині незабезпечення належного реагування та розгляду заяв і повідомлення щодо вчинення кримінальних або адміністративних правопорушень.

Так, під час вивчення матеріалів єдиного обліку, розглянутих у 2022 році на підставі закону України "Про звернення громадян", виявлено 5 матеріалів єдиного обліку, які відповідно до вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, поліцейськими Печерського УП списані "до справи", незважаючи на явні ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, у висновку вказано, що 22.08.2022 на спецлінію "102" Національної поліції України від диспетчера бригади швидкої медичної допомоги надійшли повідомлення щодо отримання тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Ці повідомлення зареєстровані у журналі ЄО Печерського УП за №19160 та 19174 від 22.08.2022.

У подальшому, керівництвом Печерського УП виконання вищезазначеного матеріалу доручено оперуповноваженому капітану поліції ОСОБА_30 , який у порушення вимог частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» та пунктів 2 та 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, не дослідив усі порушенні у зверненні питання, не зв`язався із заявником та результатом перевірки склав довідку, яка за змістом не відповідає порушеним у зверненні питанням. Поряд із цим, ОСОБА_3 провів неповну та необ`єктивну перевірку про результати якої письмово не поінформував автора звернення у встановлений чинним законодавством України строк. Повноту зібраних матеріалів та якість розгляду звернення перевірив начальник сектору кримінальної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_32 .

Аналогічним чином, ОСОБА_4 прийнято неправомірне рішення щодо списання матеріалу звернення громадянина Притулка ОСОБА_33 , «до справи» Печерського УП у ЄО № 21368 від 17.09.2022.

Членами дисциплінарної комісії здійснено телефонне опитування ОСОБА_34 , ОСОБА_35 з питань, що стосувалися розгляду їх звернень до поліції. У ході розмови із громадянами установлено, що поліцейський жодним чином із ними не зв`язався для уточнення додаткових обставин справи та не запропонував їм написати письмову заяву щодо вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок цього громадяни залишилися невдоволеними роботою поліцейських та станом реагування на свої звернення.

З метою усунення виявлених недоліків та відновлення конституційних прав заявників членами дисциплінарної комісії подано на розгляд керівництву Печерського УП ініціативні рапорти щодо необхідності негайного проведення додаткової перевірки за вищезазначеними зверненнями та подальшим внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами вищезазначених громадян.

Опитаний ОСОБА_3 пояснив, що він здійснює вхід до системи ІПНП з допомогою логіна R06LAAN. Вхід до системи ІПНП ним здійснюється з його персонального комп`ютера (ноутбука), який знаходиться у його службовому кабінеті. У зв`язку із тим, що у його службовому кабінеті працюють інші поліцейські, які не забезпечені стаціонарним робочим місцем, вони можуть користуватися його комп`ютером. Свій логін та пароль від системи ІПНП стороннім особам він не передавав. Однак, за словами ОСОБА_12 , ці дані автоматично зберігаються на його робочому комп`ютері, а тому без його відома можливий вхід до системи ІПНП під його електронними ідентифікаторами. Після виходу із службового кабінету та закінчення роботи в системі ІПНП останній вихід із ІПНП не здійснює, а просто закриває свій ноутбук. Також ОСОБА_3 зазначив, що можливостями системи ІПНП у приватних цілях він не користується. З приводу перевірки вищезазначених громадян за обліками інформаційної підсистеми «Особа» ОСОБА_36 повідомив, що не пам`ятає чи робив він такі інформаційні запити. Однак, він зазначив, що інші поліцейські могли скористатися його персональними ідентифікаторами для входу до системи ІПНП та здійснювати перевірку осіб. В частині неналежного розгляду звернень громадян ОСОБА_3 пояснив, що матеріал єдиного обліку №7179 був у нього на розгляді. У визначений керівництвом строк розгляду матеріалу у нього не було фізичної можливості здійснити необхідні перевірочні дії. Також, оперуповноважений зазначив, що проведення перевірки за зверненнями громадян в рамках Закону України «Про звернення громадян» не дає можливості використати всі наявні у розпорядженні поліції сили та засоби, а тому ним прийнято рішення про списання матеріалу звернення «до справи» Печерського УП.

Начальник відділу кримінальної поліції Печерського УП майор поліції ОСОБА_37 повідомив, що ОСОБА_3 з метою ефективного виконання покладених на них службових завдань та своїх функціональних обов`язків забезпечений персональним доступом до системи ІПНП. Доступ до системи ІПНП він здійснює зі свого службового кабінету, що розташований в адмінбудівлі АДРЕСА_1 . ОСОБА_37 , ознайомившись із списком осіб, яких перевіряв в системі ОСОБА_36 , зазначив, що він або інші керівники відділу кримінальної поліції будь-яких вказівок здійснювати перевірку вищезазначених осіб позивачу не надавали. Ці дії позивача є його особистою ініціативою та будь-яким чином не пов`язані з виконанням службових завдань. Разом з тим, останній повідомив, що позивач систематично допускає порушення службової дисципліни, не виконує накази безпосереднього керівника, роботу виконує не ефективно та дозволяє собі не відвідувати робоче місце без надання будь-яких підтверджуючих документів.

ОСОБА_32 повідомив, що під час проведення ОСОБА_4 перевірок за вищезазначеними зверненнями громадян він наголошував йому на необхідності проведення ретельної та обґрунтованої перевірки із дотримання вимог чинного законодавства України. Однак, у зв`язку із значним навантаженням у службовій діяльності, ОСОБА_32 не зміг здійснити належний контроль за діями підпорядкованого особового складу, але ОСОБА_30 він постійно наголошував на неухильному дотриманні вимог нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції України.

Комісія дійшла висновку, що у ході проведення службового розслідування установлено, що капітани поліції ОСОБА_3 допустив порушення вимог частини першої статті 28 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, частини першої статті 15 Закону України Про звернення громадян, пунктів 2 та З розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пунктів 5 та 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців першого, другого, третього пункту 1, абзаців третього та четвертого пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 6 розділу Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України", затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 №676, вимог зобов`язання про нерозголошення персональних пунктів 5 та 6 листа ГУНП у м.Києві від 06.07.2022 № 3269/125/01/31 -2022.

У висновку комісія зазначила, що ОСОБА_3 своїми діями допустив дискредитацію високого звання поліцейського, що полягає у вчиненні проступку, який підриває довіру громадськості до поліцейських та авторитет Національної поліції України в цілому, та є несумісним з подальшим проходженням служби з поліції. Ці проступки є діянням проти інтересів служби, суперечать взятим на себе зобов`язанням та призвели до порушення основоположних прав і свобод людини в частині забезпечення захисту інформації, яка використовується правоохоронними органами для реалізації прав, свобод й законних інтересів суспільства.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія врахувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Так, від керівництва відділу кримінальної поліції надійшла службова характеристика ОСОБА_12 негативного змісту.

Зокрема, за час служби в Печерському УП вищезазначений поліцейський зарекомендував себе із негативного боку. При виконанні наказів безпосереднього та прямого керівника дозволяє собі його обговорення та критику. Присутні непоодинокі випадки невиконання вказівок керівництва управління поліції та відділу кримінальної поліції. Дозволяє собі безпідставно не відвідувати робоче місце без надання будь-яких підтверджуючих документів своєї відсутності на службі та повідомлення безпосереднього керівника. За час проходження служби в Печерському УП неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни та Правил внутрішнього службового розпорядку дня поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу Печерського УП. Не користується авторитетом та повагою серед колег та особового складу Печерського УП. Систематично виникають певні конфлікті ситуації та сварки із колегами по роботі.

Підтвердженням цього може слугувати той факт, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України вже здійснюється досудове розслідування досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000043 від 14.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 14, підпунктів 1, 11, 12 частини другої статті 115 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що оперуповноважений ОСОБА_3 , маючи доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", перевіряв інформацію про осіб, а саме - суддю Тернопільського окружного адміністративного суду громадянина ОСОБА_38 та заступника одного з Департаментів Офісу Генерального прокурора громадянина П. та у подальшому, можливо передавав отриману ним інформацію третім особам.

За цим фактом Головним управлінням Національної поліції у м.Києві проведено службове розслідування та установлено вину капітана поліції ОСОБА_12 у порушенні вимог зобов`язання про нерозголошення персональних даних та пункту 6 розділу IV Положення, що виразилось у використанні інформації з системи ІПНП з метою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків.

Проте, відповідно до вимог частини першої статті 21 розділу III Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УШ, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У зв`язку із чим, капітана поліції ОСОБА_12 до дисциплінарної відповідальні притягнуто не було.

Разом із цим, наказом Печерського УП ГУНП у м. Києві від 19.07.2021 № 9 ОСОБА_12 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за безпідставну відсутність на своєму робочому місці та не виконання наказу безпосереднього керівника. Застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Також, наказом ГУНП у м. Києві від 17.11.2021 № 1319 ОСОБА_12 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за безпідставну відсутність на своєму робочому місці та не повідомлення свого безпосереднього керівника. До ОСОБА_12 застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Окрім цього, наказом Печерського УП від 02.09.2022 №8 до ОСОБА_12 застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за втрату свого службового посвідчення поліцейського та надання неправдивих відомостей членам дисциплінарної комісії.

У зв`язку з цим комісія дійшла висновку, що позивач не відповідає високому званню поліцейського, а його дії суперечать основоположним принципам реформування системи Національної поліції України, як центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення прав і свобод людини, протидії злочинності та забезпечення публічної безпеки та порядку.

Комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 28 Закону України Про Національну поліцію, частини першої статті 15 Закону України Про звернення громадян, пунктів 2, 3 та 13 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пунктів 7 та 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, пунктів 5 та 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців першого, другого та третього пункту 1, абзаців третього та четвертого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 №676, вимог зобов`язання про нерозголошення персональних даних, пунктів 5 та 6 листа ГУНП у м. Києві від 06.07.2022 № 3269/125/01/31-2022, необхідно застосувати до оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Печерського управління поліції ГУНП у м.Києві капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі вказаного висновку Головним управлінням Національної поліції у м.Києві було прийнято наказ від 18.11.2022 №1229, яким за порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 28 Закону України Про Національну поліцію, частини першої статті 15 Закону України Про звернення громадян, пунктів 2, 3 та 13 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пунктів 7 та 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, пунктів 5 та 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців першого, другого та третього пункту 1, абзаців третього та четвертого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 №676, вимог зобов`язання про нерозголошення персональних даних, пунктів 5 та 6 листа ГУНП у м. Києві від 06.07.2022 №3269/125/01/31-2022, застосовано до оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Печерського управління поліції ГУНП у м.Києві капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т.1, а.с.74-75).

На виконання цього наказу Головним управлінням Національної поліції в м.Києві було прийнято наказ від 28.11.2022 №1842 о/с "Про особовий склад", яким капітана поліції ОСОБА_1 (0036963) оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Печерського управління поліції ГУНП у м.Києві звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" 28.11.2022, встановивши щомісячну премію за листопад 2022 року в розмірі 0 відсотків (т.1, а.с.13).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірних наказів, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580, в редакції, яка була чинна на моменту виникнення спірних правовідносин) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 8 Закону №580 передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 18 Закону №580, яку покладено в основу наказу від 07.04.2022 №64, визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частин першої-другої статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 статті 77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Відповідно до частин першої-третьої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною першою статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин першої - шостої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною п`ятнадцятою статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до частин першої-третьої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами сьомою-дев`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Частинами першою-другою статті 21 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до частин першої-четвертою статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначені Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Відповідно до пунктів 1-2 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається з дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Пунктом 4 розділу V Порядку №893 визначено, що службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктами 1-2 розділу VІ Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 7 розділу VІ Порядку №893 передбачено, що висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 9 розділу VІ Порядку №893 висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Пунктами 1-2 розділу VІІ Порядку №893 передбачено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 розділу VII Порядку №939 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №393 передбачено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку №393 виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття Головним управлінням Національної поліції в м.Києві наказу від 18.11.2022 №1229 про застосування до ОСОБА_12 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є висновки дисциплінарної комісії щодо порушення позивачем ст.28 Закону №580, абзаців третього та четвертого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 №676, вимог зобов`язання про нерозголошення персональних даних, пунктів 5 та 6 листа ГУНП у м. Києві від 06.07.2022 №3269/125/01/31-2022, які виразилися, зокрема, у здійсненні позивачем безпідставної перевірки осіб за обліками інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" у особистих цілях, не пов`язаних із безпосереднім виконанням службових завдань, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої-третьої статті 28 Закону №580 поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Поліцейські несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Міністерство внутрішніх справ України у межах компетенції здійснює контроль за дотриманням вимог законів та інших нормативно-правових актів під час формування та користування поліцейськими інформаційними базами (банками) даних у порядку, визначеному у статтях 26, 27 цього Закону.

Згідно з абзацами третім та четвертим пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2017 №676 затверджено Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» (Положення №676), пунктом 2 розділу І якого визначено, що Інформаційно-комунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є функціональною підсистемою єдиної інформаційної системи МВС (далі - ЄІС МВС).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення №676 система ІПНП призначена для: формування інформаційних ресурсів ЄІС МВС; обробки інформації, яка утворена в процесі діяльності поліції; аналітичної обробки інформації, отриманої з автоматичної фото- і відеотехніки; надання безпосереднього оперативного доступу до інформаційних ресурсів ЄІС МВС; генерації інтерфейсів та функціонування вебсервісів для здійснення інформаційної взаємодії органів (підрозділів) поліції з іншими органами державної влади, органами правопорядку іноземних держав, міжнародними організаціями; здійснення пошукових та аналітичних функцій для використання інформації з інформаційних ресурсів (баз даних) поліції, МВС та інших органів державної влади в межах службової діяльності відповідно до рівня доступу і повноважень за запитом або регламентом; використання програмних компонентів геоінформаційних підсистем для візуалізації інформації у вигляді електронних карт, автоматичної зміни зображеного образу об`єкта в залежності від зміни його характеристик, зміни масштабу та деталізації картографічної інформації в інформаційних ресурсах; забезпечення автоматизації процесів управління силами та засобами поліції; забезпечення електронного документообігу в органах (підрозділах) поліції, обміну електронними документами з МВС; комплексного захисту інформації та розмежування доступу до інформації, що зберігається в базах даних системи ІПНП.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Положення №676 інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується, зокрема, виконання покладених на поліцію повноважень; для формування баз даних, необхідних для забезпечення щоденної діяльності поліції, у сфері трудових відносин, фінансового забезпечення, документообігу.

Пунктом 3 розділу IV Положення №676 визначено, що користувачами системи ІПНП є: посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в системі ІПНП; фізичні особи та інші уповноважені посадові особи суб`єктів ЄІС МВС, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в ЄІС МВС.

Ідентифікація користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі ІПНП, забезпечуються застосуванням електронного підпису або інших програмно-технічних засобів авторизації користувачів та забезпечення цілісності даних (пункт 4 розділу IV Положення №676).

Відповідно до пунктів 5-6 розділу IV Положення №676 кожна дія користувача щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів системи ІПНП фіксується у спеціальному електронному архіві.

Користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.

Отже, Положенням №676 нормативно закріплений обов`язок користувачів системи ІПНП не розголошувати отриману інформацію.

Відповідно до пункту 2 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", затверджених головою Національної поліції України генералом поліції третього рангу Клименком Ігорем 24.01.2020, у цих рекомендаціях терміни вживаються в таких значеннях:

- логін - алфавітно-цифровий набір символів, що ідентифікує користувача в системі ІПНП. Логін має бути унікальним в межах системи ІПНП;

- пароль - секретна інформація автентифікації, що являє собою послідовність символів, які відповідають вимогам політики інформаційної безпеки;

- реєстрація користувача - процедура надання користувачу унікального ідентифікатора (логіна) в системі ІПНП.

Згідно з пунктом 1 розділу ІХ Методичних рекомендацій користувач системи ІПНП несе персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації в системі ІПНП.

Пунктом 4 розділу ІХ Методичних рекомендацій встановлено, що користувач системи ІПНП зобов`язаний, зокрема, терміново здійснити зміну паролю доступу до системи ІПНП у випадку виникнення підозри щодо компрометації логіну і паролю доступу (отримання інформації про пароль доступу сторонніми особами); зберігати в таємниці пароль для входу до системи ІПНП; після завершення роботи, або тимчасового залишення робочого місця здійснювати вихід з системи ІПНП (т.1, а.с.132-145).

У висновку службового розслідування дисциплінарна комісія зазначила, що позивач у період часу з 01.03.2022 по 30.08.2022 здійснив безпідставну перевірку 16 осіб за обліками інформаційної системи "особа" ІПНП.

У поясненнях, наданих під час службового розслідування, ОСОБА_1 зазначив, що позивач здійснює вхід до системи ІПНП з допомогою логіна R06LAAN.

Вхід до системи ІПНП ним здійснюється з його персонального комп`ютера (ноутбука), який знаходиться у його службовому кабінеті. У зв`язку з тим, що у його службовому кабінеті працюють інші поліцейські, які не забезпечені стаціонарним робочим місце, позивач зауважив, що ці особи можуть користуватися його комп`ютером. Свій логін та пароль від системи ІПНП стороннім особам він не передавав.

Позивач зазначив, що ці дані автоматично зберігаються на його робочому комп`ютері, а тому без його відома можливий вхід до системи ІПНП під його електронними ідентифікаторами. Після виходу із службового кабінету та закінчення роботи в системі ІПНП останній вихід із ІПНП не здійснює, а просто закриває свій ноутбук.

Позивач зазначив, що можливостями системи ІПНП у приватних цілях він не користується, а з приводу перевірки вищезазначених громадян за обліками інформаційної підсистеми «Особа» ОСОБА_36 повідомив, що не пам`ятає чи робив він такі інформаційні запити. При цьому він зазначив, що інші поліцейські могли скористатися його персональними ідентифікаторами для входу до системи ІПНП та здійснювати перевірку осіб.

З цього приводу суд зазначає, що Положення №676 не містить конкретних норм, які б визначали алгоритм роботи користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України", починаючи від етапу його входу до системи та завершуючи етапом виходу з неї.

Так, Положення №676 не містить жодних застережень щодо необхідності виходу користувача із системи кожного разу по завершенню роботи у зв`язку з автоматичним збереженням його логіну та паролю для входу в систему.

Разом з тим, таке застереження встановлено Методичними рекомендаціями щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України".

Водночас суд зауважує, що вказані Методичні рекомендації не є нормативно-правовими актами та не можуть визначати права та обов`язки поліцейських, носять дорадчий характер, а тому, відповідно, недотримання поліцейськими цих Методичних рекомендацій не може бути підставою для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Щодо посилань дисциплінарної комісії на недотримання позивачем вимог листа Головного управління Національної поліції в м.Києві "Про стан дотримання інформаційної безпеки при роботі з ІТС "ІПНП" від 06.07.2022 №3269/125/01/31-2012, зі змістом якого був ознайомлений ОСОБА_1 , суд звертає увагу на те, що обставини, які були предметом перевірки під час проведення службового розслідування, мали місце у період з 24.04.2022 по 23.06.2022, тобто до ознайомлення позивача з вищевказаним листом.

Крім того, суд зазначає, що матеріали службового розслідування не містять жодних доказів, які б спростовували надані під час службового розслідування пояснення позивача в частині можливості використання іншими співробітниками поліції за відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, шляхом входу в систему з персонального комп`ютера позивача під його автоматично збереженим у системі логіном (R06LAAN). Наданим твердженням позивача під час проведення службового розслідування оцінка надана не була, а сам позивач не визнав обставини здійснення ним збирання інформації про осіб, не пов`язаної зі здійсненням функціональним обов`язків, однак ці факти дисциплінарною комісією були залишена поза увагою.

Суд також враховує, що відповідачем не наведені жодні пояснення та не надані докази, які б підтверджували факт використання позивачем відомостей з вказаної системи саме в особистих цілях.

Так, у висновку службового розслідування дисциплінарна комісія зазначила про неможливість встановлення яким саме чином позивачем була використана відповідна інформація.

Суд знов звертає увагу на те, що Положенням №676 нормативно закріплений обов`язок користувачів системи ІПНП не розголошувати отриману інформацію.

Водночас, матеріали службового розслідування не містять достовірних доказів ані збирання інформації про осіб саме позивачем, ані використання цієї інформації, ані її розголошення.

Під час проведення службового розслідування позивачем були надані письмові пояснення, в яких він заперечував факт збирання інформації з ІПНП у власних цілях та факт передачі логіну та паролю від комп`ютера іншим особам, однак зауважив, що його комп`ютером могли користуватися інші співробітники та увійти в систему, використовуючи функцію автозбереження паролю. Однак, цим поясненням позивача дисциплінарна комісія не надала належної оцінки. Фактично, пояснення позивача були безпідставно відкинуті, а не спростовані, зокрема, шляхом відібрання пояснення від інших осіб (очевидців використання позивачем системи ІПНП у власних цілях); дослідження записів з камер відеоспостереження (у разі їх наявності в робочих приміщеннях) тощо.

Вказане, у свою чергу, свідчить про те, що наведені у висновку службового розслідування твердження щодо здійснення ОСОБА_1 перевірки осіб за обліками інформаційної системи "особа" ІПНП у період з 01.03.2022 по 30.08.2022 для власних цілей є припущенням комісії, яке не підтверджено належними та допустимими доказами.

Також у висновку службового розслідування дисциплінарна комісія зазначила, що 22.08.2022 на спецлінію "102" Національної поліції України від диспетчера бригади швидкої медичної допомоги надійшли повідомлення щодо отримання тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Ці повідомлення зареєстровані у журналі ЄО Печерського УП за №19160 та 19174 від 22.08.2022.

Керівництвом Печерського УП виконання вищезазначеного матеріалу доручено оперуповноваженому капітану поліції ОСОБА_30 , який у порушення вимог частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» та пунктів 2 та 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, не дослідив усі порушенні у зверненні питання, не зв`язався із заявником та результатом перевірки склав довідку, яка за змістом не відповідає порушеним у зверненні питанням. Поряд із цим, ОСОБА_3 провів неповну та необ`єктивну перевірку про результати якої письмово не поінформував автора звернення у встановлений чинним законодавством України строк. Повноту зібраних матеріалів та якість розгляду звернення перевірив начальник сектору кримінальної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_32 .

Членами дисциплінарної комісії здійснено телефонне опитування ОСОБА_34 , ОСОБА_35 з питань, що стосувалися розгляду їх звернень до поліції. У ході розмови із громадянами установлено, що поліцейський жодним чином із ними не зв`язався для уточнення додаткових обставин справи та не запропонував їм написати письмову заяву щодо вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок цього громадяни залишилися невдоволеними роботою поліцейських та станом реагування на свої звернення.

З метою усунення виявлених недоліків та відновлення конституційних прав заявників членами дисциплінарної комісії подано на розгляд керівництву Печерського УП ініціативні рапорти щодо необхідності негайного проведення додаткової перевірки за вищезазначеними зверненнями та подальшим внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами вищезазначених громадян.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 23 Закону №580 поліція здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Відповідно до частини першої та третьої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 08.02.2019 №100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 р. за №223/33194 (далі-Порядок №100), прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація.

Заяви (повідомлення) можуть бути усні або письмові: усні заяви (повідомлення) від осіб уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський, до повноважень якого це належить, вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (додаток 2); під час особистого звернення заявника до органу (підрозділу) поліції із письмовою заявою (повідомленням) уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції її (його) приймає і реєструє.

Згідно з пунктами 3 та 5 розділу ІІ Порядку №100 уповноважена службова особа на лицьовому боці письмових заяв (повідомлень), протоколів прийняття заяв про кримінальне правопорушення та іншу подію, рапортів поліцейських проставляє штамп реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, форму якого наведено в додатку 3 до цього Порядку.

Заява (повідомлення), що надходить телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», реєструється в ІТС ІПНП з автоматичним присвоєнням порядкових номерів ЄО.

Пунктом 6 розділу ІІ Порядку №100 встановлено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Датою подання заяви (повідомлення) до органу (підрозділу) поліції вважається дата реєстрації такої заяви (повідомлення) в ІТС ІПНП (журналі ЄО) (пункт 8 розділу ІІ Порядку №100).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Порядку №100 інформацію, яка надійшла до органу (підрозділу) поліції, про кримінальне правопорушення та іншу подію, вчинені на території обслуговування іншого органу (підрозділу) поліції, уповноважена службова особа невідкладно реєструє в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та невідкладно інформує про це той орган (підрозділ) поліції, на території обслуговування якого сталася така подія.

Орган (підрозділ) поліції, на території обслуговування якого сталася така подія, реєструє невідкладно указане повідомлення до ІТС ІПНП (журналі ЄО).

Реєстраційний номер ІТС ІПНП (журналу ЄО) поінформованого органу (підрозділу) поліції уповноважена службова особа також уносить в ІТС ІПНП (журнал ЄО).

Передавати з одного територіального (відокремленого) підрозділу поліції до іншого територіального (відокремленого) підрозділу поліції матеріали з відомостями, що вказують на кримінальне правопорушення, незалежно від місця його вчинення, без їх реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та внесення цих відомостей до ЄРДР заборонено.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІ Порядку №100 поліцейський під час отримання від уповноваженої службової особи заяви (повідомлення) для подальшого їх розгляду засвідчує це своїм підписом у журналі отримання матеріалів єдиного обліку (додаток 6).

Уповноважена службова особа вносить інформацію про поліцейського, час і дату отримання ним матеріалів до ІТС ІПНП (журналу ЄО).

Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Порядку №100 поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати зазначені матеріали до органу досудового розслідування органу (підрозділу) поліції для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Згідно з пунктами 1- 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930 (далі-Порядок №930), керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

До розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських і до перевірки інформації про неналежне виконання покладених на них обов`язків відповідно до законодавства України можуть залучати представників громадськості.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Пунктами 5-7 розділу IV Порядку №930 передбачено, що звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень:1) прийняти до розгляду; 2) передати на вирішення до підпорядкованого органу (підрозділу) поліції; 3) надіслати за належністю до іншого державного органу або посадовій особі, якщо питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції поліції, про що одночасно необхідно повідомити автора звернення;4) залишити без розгляду за наявності підстав, визначених статтею 8 Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до пункту 10 розділу IV Порядку №930 за зверненнями громадян, за якими неможливо своєчасно закінчити перевірку та прийняти в установлений термін рішення, виконавець не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення цього терміну письмово доповідає керівнику органу поліції або його заступнику та порушує питання щодо продовження терміну розгляду в межах, установлених законодавством про звернення громадян. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Про продовження терміну розгляду автора звернення повідомляють письмово.

Пунктом 12 розділу IV Порядку №930 визначено, що за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення.

До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу (пункт 13 розділу IV Порядку №930).

Як вбачається з рапорту оперативного чергового Печерського УП ГУНП в м.Києві Сергейчука, адресованого начальникові Печерського УП ГУНП в м.Києві полковнику поліції Дуброві Андрію, 22.08.2022 о 22 год. 53 хв. надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 22.08.2022 о 22 год. 50 хв. за адресою: м.Київ, вул.Рогнідинська, буд.5/14, бригада лікарів №52 лікар сагайдак, потерпілий: ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце роботи - не працює, місце проживання: АДРЕСА_2 , діагноз: перелом нижньої щелепи, забій право брови, забій верхньої губи, підозра на вживання алкоголю. Пояснення: подія сталася близько 20:30 год., зі слів потерпілого побили 3 чоловіків, застосувавши більш за все, кастет, нічого не відібрали. Осіб не знає. Поліція на місці 62 Коваленка. Доставлений: 12 лікарня, щелепно-лицеве. Заявник: Сагайдак.

У рапорті зазначено, що вказана заява зареєстрована ЄО за №19174 від 22.08.2022 як: «інші події» (т.1, а.с.157).

Відповідно до довідки про проведену перевірку по рапорту працівника поліції, складеного оперуповноваженим ВП Печерського управління поліції ГУ НП в м.Києві капітаном поліції Лапком А., 22.08.2022 до Печерського УП ГУНП у м.Києві надійшов рапорт працівника поліції з приводу отримання по лінії "102" інформації щодо отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Дана подія зареєстрована до ЖЄО Печерського УП ГУНП у м.Києві №19174.

Перевіркою встановлено, що 22.08.2022 за адресою: АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_41 отримав тілесні ушкодження при невстановлених обставинах.

Від написання заяви та дачі пояснень останній відмовився.

У зв`язку з відсутністю достатніх даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, дана подія (матеріали ЖЄО №19174) не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказана довідка погоджена начальником СКП ВП Печерського УП ГУНП у м.Києві ст.лейтенантом поліції Кондратенком Ярославом (т.1, а.с.156).

Судом встановлено, що позивачем було підготовлено рапорт, аналогічний за змістом із вказаною довідкою, адресований начальнику Печерського УП ГУНП в м.Києві полковнику поліції Дуброві Андрію (т.1, а.с.158).

Відповідно до рапорту оперативного чергового Печерського УП ГУНП в м.Києві Сергейчука, адресованого начальникові Печерського УП ГУНП в м.Києві полковнику поліції Дуброві Андрію, 22.08.2022 о 21 год. 02 хв. надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , відбулася подія: «побили чоловіка, розбили губу, він у свідомості, дихає. Заявник: Цятковська» (цитата з рапорту).

У рапорті зазначено, що вказана заява зареєстрована в ЄО за №19160 від 22.08.2022 як : інші події (т.1, а.с.163).

Відповідно до довідки про проведену перевірку по рапорту працівника поліції, складеного оперуповноваженим ВП Печерського управління поліції ГУ НП в м.Києві капітаном поліції Лапком А., 22.08.2022 до Печерського УП ГУНП у м.Києві надійшов рапорт працівника поліції з приводу отримання по лінії "102" інформації щодо отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Дана подія зареєстрована до ЖЄО Печерського УП ГУНП у м.Києві №19160.

Перевіркою встановлено, що 22.08.2022 за адресою: АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_41 отримав тілесні ушкодження при невстановлених обставинах.

Від написання заяви та дачі пояснень останній відмовився.

У зв`язку з відсутністю достатніх даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, дана подія (матеріали ЖЄО №19160) не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказана довідка погоджена начальником СКП ВП печерського УП ГУНП у м.Києві ст.лейтенантом поліції Кондратенком Ярославом (т.1, а.с.162).

Судом встановлено, що позивачем було підготовлено рапорт, аналогічний за змістом із вказаною довідкою, адресований начальнику Печерського УП ГУНП в м.Києві полковнику поліції Дуброві Андрію (т.1, а.с.162).

У поясненнях, наданих під час службового розслідування, позивач зазначив, що матеріали №7179 були у нього на розгляді, після того, коли слідчим відділу прийнято рішення не вносити відомості за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У визначений керівництвом строк розгляд матеріали, у ОСОБА_1 не було достатньо часу здійснити всі необхідні дії, з метою об`єктивного та повного розгляду матеріалу.

Крім цього, проведення перевірки в рамках матеріалів зареєстрованих в ЖЄО не дає можливості використання всіх сил і засобів, передбачених чинними законодавством України, а тому позивачем прийнято рішення про списання матеріалів до справи управління з можливим подальшим відновленням перевірки у випадку встановлення додаткових відомостей, що вказують на ознаки кримінального правопорушення. Вказане рішення, затверджене керівництвом при вивчені матеріалу.

Суд зазначає, що у висновку службового розслідування вказано, що позивач не дослідив усім порушенні у зверненні питання, не зв`язався із заявником та склав довідку, яка не відповідає порушеним у зверненні питанням.

Проте, суд наголошує на тому, що висновок службового розслідування конкретно не визначає, які саме питання мали бути дослідженні позивачем.

Крім того, дисциплінарною комісією детально не вказано, в чому саме полягає неналежність змісту складених позивачем довідок про проведену перевірку рапорту працівника поліції.

Щодо посилань дисциплінарної комісії на те, що ОСОБА_1 не зв`язався із заявником, то суд звертає увагу на те, що в силу вимог пункту 2 розділу IV Порядку №930 спілкування поліцейського із заявником під час здійснення перевірки обставин його зверненням не є безпосереднім обов`язком такої посадової особи, а здійснюється у разі необхідності та наявної можливості, тобто віднесено до дискреційних функцій поліцейського.

Більш того, суд зауважує, що складені позивачем довідки за вищевказаними подіями були погоджені начальником СКП ВП Печерського УП ГУНП у м.Києві ст.лейтенантом поліції Кондратенком Ярославом. Крім того, позивач інформував про такі обставини і начальника Печерського УП ГУ НП у м. Києві шляхом складання відповідних рапортів. Отже, керівництво позивача було обізнано про зазначені факти.

У висновку службового розслідування відсутня оцінка поясненням позивача про достатність часу для здійснення всіх необхідних дій для об`єктивного та повного розгляду матеріалу, зокрема, не наведена інформація про кількість справ та матеріалів, які перебували на розгляді (у провадженні) позивача, порівняння даної кількості з нормами навантаження тощо.

Стосовно ж зазначення у висновку службового розслідування про безпідставне списання позивачем матеріалів звернення громадянина Притулка ОСОБА_33 "до справи" Печерського УП у ЄО №21368 від 17.09.2022 суд зауважує, що відповідачем не надані до матеріалів справи матеріали вказаного звернення, і тим самим не доведено правомірність відповідних висновків комісії.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №802/1150/17-а вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Суд зазначає, що передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Однак, на переконання суду, обставини, відображені у висновку службового розслідування, не дають підстави для тверджень про наявність безумовних підстав для застосування до позивача найсуворішого з дисциплінарних стягнень звільнення зі служби в поліції.

Так, як було вказано вище, приписами частин першої, третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно частини четвертої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення (пункт 2 частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту).

Відтак, при оцінці співмірності обраного керівником виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, наявність (відсутність) непогашених дисциплінарних стягнень на момент притягнення його до відповідальності за цим дисциплінарним проступком і, як підсумок, наявність (відсутність) причинного зв`язку із тим чи не сталася ця подія внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до службових обов`язків.

У висновку службового розслідування зазначено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення була врахована негативна характеристика позивача, надана керівником, а також такі факти притягнення до дисциплінарної відповідальності:

- за наказом від 19.07.2021 №9 сувора догана (за відсутність на робочому місці та невиконання наказу безпосереднього керівника);

- за наказом від 17.11.2021 №1319 попередження про неповну службову відповідність (за відсутність на робочому місці та невиконання наказу безпосереднього керівника);

- за наказом від 02.09.2022 №8 сувора догана (за втрату службового посвідчення та надання неправдивих відомостей членам дисциплінарної комісії).

Відповідно до положень статті 23 Дисциплінарного статуту строк дії дисциплінарних стягнень з моменту оголошення їх порушникові становить:

1) зауваження - протягом двох місяців;

2) догана - протягом трьох місяців;

3) сувора догана - протягом чотирьох місяців;

4) попередження про неповну службову відповідність - протягом шести місяців;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення з посади - протягом одного року;

6) звільнення зі служби в поліції - протягом трьох років.

Поліцейський вважається таким, що не має дисциплінарного стягнення, якщо його нагороджено державною нагородою, заохочено шляхом дострокового зняття дисциплінарного стягнення або закінчився строк дії дисциплінарного стягнення.

Таким чином, строк дії дисциплінарного стягнення, оголошеного позивачу наказом від 19.07.2021 №9 (сувора догана), закінчився 19.11.2021, а оголошеного наказом від 17.11.2021 №1319 (попередження про неповну службову відповідність), - 17.05.2022, внаслідок чого такі стягнення не підлягали врахуванню при визначені виду дисциплінарного стягнення за наслідками проведеного службового розслідування.

Отже, врахуванню підлягав лише факт притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за наказом від 02.09.2022 №8 у вигляді суворої догани за втрату службового посвідчення та надання неправдивих відомостей членам дисциплінарної комісії.

При цьому, у висновку службового розслідування не зазначено, чи враховувався дисциплінарною комісією факт наявності у позивача 7 заохочень та нагород (розділ 12 Послужного списку, т.2, а.с.43), а посилаючись на отриману негативну характеристику позивача від його безпосереднього керівника, у висновку службового розслідування не надана оцінка наявним в матеріалах особової справи позивача документам, які характеризують позивача позитивно впродовж його професійного життя, зокрема: характеристика-рекомендація учня 11-А класу гімназії «Консул» №86 м. Києва від 04.04.2003 (т.2, а.с.54); рапорт майора міліції О. С. Козака від 12.05.2003 (т.2, а.с.55); відгук-характеристика від липня 2006 року (т.2, а.с.57); атестаційний лист від 06.06.2007 (т.2, а.с.59-60); службова характеристика від 2007 року (т.2, а.с.149); подання від 10.06.2009 (т.2, а.с.66); подання від 25.11.2010 (т.2, а.с.73); атестаційний лист від 28.10.2010 (т.2, а.с.74-75); подання від 06.04.2012 (т.2, а.с.79); службова характеристика від 05.04.2012 (т.2, а.с.80); подання від 07.2012 (т.2, а.с.172); подання від 09.11.2012 (т.2, а.с.82); атестаційний лист від 09.11.2012 (т.2, а.с.84-85); подання від 06.08.2013 (т.2, а.с.91); подання від 23.09.2013 (т.2, а.с.93); подання від 21.07.2015 (т.2, а.с.96); подання від 09.2015 (т.2, а.с.98); атестаційний лист від 18.12.2016 (т.2, а.с.101).

Слід зазначити, що суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, яким мають враховуватись тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, та, з урахуванням установлених обставин, він має дослідити необхідність накладення дисциплінарного стягнення, а в разі його накладення обґрунтувати необхідність застосування конкретного його виду.

У свою чергу, адміністративний суд у силу вимог ч. 2 ст. 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен перевірити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, пропорційно тощо.

До того ж, в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, згідно з якою на останнього покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18.

Натомість, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено наявності підстав, які є достатніми для застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Так, констатуючи про вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем конкретно не зазначено та не доведено відповідними доказами, які саме дії позивача кваліфіковано відповідачем як такі, що дискредитують звання працівника поліції та принижують авторитет органів Національної поліції України.

Між тим сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника, що мають бути доведені у визначеному порядку.

Суд зазначає, що висновок службового розслідування не містить обґрунтованих відомостей щодо наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку, його наслідків (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; належних та допустимих доказів, які б безумовно свідчили про факти порушення позивачем вимог законодавства та посадових обов`язків; наявність вини позивача та ступень її тяжкості, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності.

Суд наголошує на тому, що будь-які фактори (зокрема, воєнний стан, суспільний резонанс навколо відповідних подій тощо) не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та не виключає необхідність з`ясувати та встановлювати саме наявність складу дисциплінарного проступку в діяннях поліцейського.

Відповідно до положень першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідачем не було доведено наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, внаслідок чого суд вважає, що застосування відповідачем до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є безпідставним.

Наведене свідчить про достатність правових підстав для визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Головного управління Національної поліції в м.Києві від 18.11.2022 №1229.

При цьому, аналізуючи твердження позивача про неправомірне звільнення у період його тимчасової непрацездатності суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 21 Дисциплінарного статуту перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Отже, з наведених норм вбачається, що дисциплінарне стягнення може бути застосовано під час тимчасової непрацездатності поліцейського, однак виконується таке стягнення лише після закінчення періоду тимчасової непрацездатності особи.

Наведене правило кореспондується з положеннями частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України, якою закріплено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Судом встановлено, що у період з 22.11.2022 по 01.12.2022 (включно) позивач був тимчасово непрацездатним, про що свідчить довідка про тимчасову непрацездатність№065565 (т.1, а.с.17).

Отже, 28.11.2022 (дата прийняття наказу №1842 о/с) було періодом тимчасової непрацездатності позивача.

Суд зазначає, що звільнення позивача зі служби в поліції наказом від 28.11.2022 1842о/с під час його тимчасової непрацездатності було реалізацією (виконанням) дисциплінарного стягнення, накладеного наказом від 18.11.2022 №1229.

Тобто наказ від 28.11.2022 №1842о/с у розумінні статті 18 Дисциплінарного статуту є виконанням дисциплінарного стягнення, яке (виконання) в силу цієї ж норми може бути здійснено лише після прибуття особи, яка була тимчасово непрацездатна, до місця проходження служби (частина друга статті 18 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, оскільки наказ від 28.11.2022 №1842о/с був прийнятий відповідачем під час тимчасової непрацездатності позивача, що суперечить вимогам чинного законодавства, а також враховуючи визнання судом протиправним та скасування пункту 2 наказу від 18.11.2022 №1229, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати спірний наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 03.06.2020 у справі №804/3599/16 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 89757252) та від 06.08.2020 у справі №810/4691/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 90847087).

Щодо вимоги позивача про поновлення на попередній посаді, суд зазначає таке.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Про необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення її порушених прав йдеться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 у справі Олександр Волков проти України (Заява № 21722/11).

У цьому рішенні звертається увага на те, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (розпорядження про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.

Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення поліцейського і, як наслідок, поновлення його на службі, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.

Відповідно до положень статті 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями.

Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, працівник вважатиметься звільненим з наступного дня після того дня, з якого починається строк звільнення.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. №58, днем звільнення вважається останній день роботи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що поновлення на службі незаконно звільненого поліцейського повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.

Враховуючи, що день звільнення вважається останнім днем служби, позивач підлягає поновленню на посаді оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві днем, наступним за днем звільнення, тобто 29.11.2022.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №711/8138/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 85679198) зазначила, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Поновлення на роботі - це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, а тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обов`язками, які мали місце до звільнення. Обов`язком боржника є не лише видання наказу (розпорядження) про поновлення працівника на роботі, а й фактичний допуск поновленого працівника до виконання попередніх обов`язків.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акту органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17 (провадження № 61-12857св18) зазначив, що КЗпП України не містить поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з цією статтею рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто, створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Таким чином, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. При цьому мається на увазі не формальне, а фактичне забезпечення поновленому працівнику доступу до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18 (провадження № 61-39740св18).

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 у справі №826/808/16 зазначила, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, а законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Пленум Верховного Суду України у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначив, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348).

Відповідно до частини першої-другої статті 94 Закону №580 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29.04.2016 за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 6 Розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 Розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100 (далі Порядок №100), цей Порядок застосовується, у тому числі, у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до положень пункту 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Пунктом 3 Порядку №100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Отже, справляння і сплата податку на доходи фізичних осіб та військового збору є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а тому суд повинен визначати зазначену суму без утримання цього податку та збору, про що вказує в резолютивній частині рішення.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18.07.2018 по справі №359/10023/16-ц.

Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі №160/2867/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93119248) зазначив, що Порядком №100 врегульовані загальні засади алгоритму обчислення середньоденного заробітку та середньої заробітної плати (пункти 2, 8), тоді як Порядком №260 встановлено особливості обчислення грошового забезпечення для поліцейських. Тобто суди повинні застосовувати відповідні алгоритми, передбачені Порядком №100, залежно від кожного окремого випадку з обов`язковим урахуванням спеціального правового регулювання порядку виплати грошового забезпечення поліцейським, визначеного Порядком №260.

Як вбачається з довідки Головного управління Національної поліції у м.Києві від 06.04.2023 №418, загальна сума нарахованого позивачу грошового забезпечення за період з вересня по жовтень 2022 року становить 36261,65 грн., у тому числі за вересень 2022 року - 19412,63 грн. та за жовтень 2022 року - 16849,02 грн. (т.1, а.с.78).

При цьому, кількість відпрацьованих позивачем днів за вересень-жовтень 2022 року (61 день).

Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 594,45 грн. (36261,65 грн./61 день) за 1 календарний день.

Під час розгляду справи позивачем не висловлено зауважень з приводу цього розміру середньоденного грошового забезпечення.

Суд зазначає, що період вимушеного прогулу позивача складає 171 днів та обраховується починаючи з першого дня після звільнення - з 29 листопада 2022 року по день прийняття рішення суду про поновлення позивача на роботі, тобто по 18 травня 2023 року.

Враховуючи, що кількість днів вимушеного прогулу складає 171 днів, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на його користь з відповідача, становить 101 650,95 грн. (171 день х 594,45 грн.).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне звернути рішення до негайного виконання судове рішення в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції у м.Києві від 18.11.2022 №1229.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві від 28.11.2022 №1842 о/с "Про особовий склад".

4. Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобам відділу кримінальної поліції Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві з 29.11.2022.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції України у м.Києві (ідентифікаційний код 40108583, місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Володимирська, буд.15) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 29.11.2022 по 18.05.2023 у розмірі 101 650,95 грн. (сто одна тисяча шістсот п`ятдесят грн. 95 коп.) без урахування обов`язкових податків та зборів.

6. Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобам відділу кримінальної поліції Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві.

7. Звернути до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції України у м.Києві на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця, без урахування обов`язкових податків та зборів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.