Справа № 160/19483/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19483/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року (суддя Парненко В.С.) у справі №160/19483/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії), встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 31 травня 2022 року по 24 липня 2022 року, у розмірі 126 451,61 (сто двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят одна гри. 61 коп.) гривень;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії), встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 31 травня 2022 року по 24 липня 2022 року, у розмірі 126 451,61 (сто двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят одна грн. 61 коп.) гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що є військовослужбовцем Збройних сил України, призваним 21.03.2022 Новокодацьким РТЦК та СП на військову службу за загальною мобілізацією на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022. На підставі витягу з наказу (по стройовій частині) №31 командира 26 окремої бригади позивача призначено до 26 окремої бригади: помічником начальника служби організаційно-планової групи тилу управління НОМЕР_2 окремої бригади, ВОС -5801003. З 31.05.2022 по 02.08.2022 позивача в складі 37 тактичної групи НОМЕР_2 окремої бригади було відряджено до Донецької області для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Даний факт підтверджується копією рапорту на ім`я командира НОМЕР_2 окремої бригади від 25.08.2022, а також листом командира військової частини НОМЕР_1 вих.№ 9/12 - 1362 від 14.11.2022 у відповідь на адвокатський запит вих. №7 від 01.11.2022, згідно якого майор ОСОБА_1 залучався до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації відповідно до бойового розпорядження № 57 від 31.05.2022 в період з 31.05.2022 по 02.08.2022, загальна кількість

днів - 64. Позивач вважав, що загальний розмір додаткової винагороди, на яку має право позивач за період його безпосередньої участі у бойових діях (у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) за період з 31 травня 2022 року по 24 липня 2022 року складає: 2 258,06 грн (31 травня 2022 р.) + 70 000 грн (червень 2022 р.) + 54 193,55 грн. (01 липня 2022 - 24 липня 2022 р.) = 126 451,61 грн. За позицією позивача відповідачем протиправно, всупереч постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не виплачено додаткову винагороду за період з 31 травня 2022 року по 24 липня 2022 року, пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях (56 днів) в розмірі - 126 451,61 грн, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що підставами для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, є безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях у певний період, що повинно бути підтверджено бойовим наказом, журналом бойових дій, рапортом командира підрозділу та довідкою командира військової частини за встановленою формою, на підставі яких видається наказ про включення військовослужбовця до наказу командира (начальника) військової частини для виплати такої допомоги. Оскільки таких документів суду надано не було та судом наявність зазначених документів встановлена не була, то суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає про те, що встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що позивач виконував бойові завдання в районах ведення бойових дій; відповідачем визнавалося право позивача на отримання додаткової винагороди, оскільки така винагорода йому виплачувалася в інших періодах; судом не було встановлено законодавчо визначених підстав для позбавлення позивача права на отримання додаткової винагороди; судом не було вжито заходів щодо витребування документів, які підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях у спірному періоді.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

Позивач є військовослужбовцем Збройних сил України, призваним 21.03.2022 Новокодацьким РТЦК та СП на військову службу за загальною мобілізацією на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022, що підтверджується копією військового квитка Серія НОМЕР_4 , виданого 12.01.2011 Ленінським РВК м. Дніпропетровська.

На підставі наказу (по стройовій частині) командира НОМЕР_2 окремої бригади №31 від 22.03.2022 майора запасу ОСОБА_1 призначено до НОМЕР_2 окремої бригади: помічником начальника служби організаційно-планової групи тилу управління НОМЕР_2 окремої бригади, ВОС - 5801003.

31.05.2022 відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади 37 тактична група, в складі якої перебував позивача, вибула до смт Желанне Донецької області для участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Під час виконання поставлених завдань особовий склад входив у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 31.05.2022 №117 військовослужбовці НОМЕР_2 окремої бригади прибули до складу сил та засобів в угрупуванні оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

З 11.06.2022 оперативно-тактичне угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було розформовано, а 37 тактична група 26 окремої бригади перейшла у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

23.07.2022 відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) № 35 військовослужбовці 26 окремої бригади вибули із складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які залучалися та брали безпосередню участь в здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Відповідно до бойового розпорядження Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту № 84 від 25.07.2022 військовослужбовці 26 окремої бригади продовжили виконувати завдання у підпорядкуванні Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, так відповідно до наказу командира НОМЕР_2 окремої бригади (по стройовій частині) від 02.08.2022 №189 були повернуті з смт Желанне Донецької області.

За період з 25.07.2022 по 31.07.2022 та з 01.08.2022 по 02.08.2022 (разом 9 днів) додаткова винагорода виплачена позивачу відповідно до наказу командира НОМЕР_2 окремої бригади (з адміністративно - господарської діяльності) від 22.09.2022 № 265.

Так, відповідно до наказу (з адміністративно-господарської діяльності) командира НОМЕР_2 окремої бригади №265 від 22.09.2022 наказано виплатити особовому складу управління НОМЕР_2 окремої бригади (в тому числі військовослужбовцям строкової служби), за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційного часу проходження служби та участі у таких діях та заходах, відповідно додатку 1 до наказу.

Згідно додатку 1 до наказу командира НОМЕР_2 окремої бригади №265 від 22.09.2022 ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду за період безпосередньої участі в бойових діях з 25.07.2022 по 02.08.2022.

Невиплата позивачу додаткової винагороди з 31.05.2022 (з дня відрядження до смт Желанне Донецької області) по 24.07.2022, стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, фактично виходив з того, що за відсутності документів, які передбачені законодавством та якими повинно бути підтверджено безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, неможливо стверджувати про те, що у спірному випадку відповідач протиправно не нарахував позивачу додаткову винагороду за період з 31.05.2022 по 24.07.2022.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Так, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на зміст та обсяг заявлених позивачем вимог.

Позивачем порушено питання про те, що відповідачем у спірних відносинах допущено протиправні дії, в частині не нарахування та не виплати додаткової винагороди за період з 31.05.2022 по 24.07.2022, виходячи із розрахунку 100000грн. на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. І, як наслідок, заявлені вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату такої допомоги саме виходячи із розрахунку 100000грн. на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Таким чином, визначальним у цій справі є встановлення обставин, які б підтверджували або спростовували вказані твердження позивача щодо наявності у нього права на отримання додаткової винагороди за період з 31.05.2022 по 24.07.2022.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»

Пунктом 1 Постанови КМУ №168 (в редакції на час прийняття) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови КМУ№ 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022р., яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022р.

Абз.3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно із п.4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Згідно до п.5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Отже, з огляду на вказані норми можливо дійти висновку про те, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

У спірному випадку встановлено та не заперечувалось позивачем те, що довідок командира військової частини про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, складено не було. Не було надано позивачем і інших документів, передбачених Окремим дорученням, які б підтверджували його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період з 31.05.2022 по 24.07.2022. При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що сам факт перебування позивача у відрядженні у смт Желанне Донецької області не свідчить про безпосередню участь позивача у бойових діях.

Надаючи оцінку аргументам позивача щодо інформації, зазначеної військовою частиною НОМЕР_1 в листі №9/12-1362, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з такого.

Так, 01.11.2022 представник позивача звернувся до військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом про надання інформації стосовно залучення ОСОБА_1 до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

14.11.2022 військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь, оформлену листом №9/12-1362, якою повідомлено, що згідно чинного законодавства запит адвоката не є належною підставою для видачі довідки про безпосередню участь у бойових діях особи.

Однак, повідомлено, що майор ОСОБА_1 залучався до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації відповідно до бойового розпорядження № 57 від 31.05.2022 в період з 31.05.2022 по 02.08.202, загальна кількість днів - 64.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що вказаний Лист, наданий на адвокатський запит, не може бути підставою для нарахування додаткової допомоги, оскільки документами, що підтверджують безпосередню участь у бойових діях і, як наслідок, визначають право військовослужбовця на додаткову винагороду є документи, що передбачені Окремим дорученням №912/з/29 від 23.06.2022р. І таких документів, як зазначено вище, суду у спірному випадку надано не було.

Не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, позивач вказує на те, що суд не був позбавлений можливості самостійно витребувати документи на підтвердження безпосередньої участі позивача в бойових діях. В той же час, які документи повинен був витребувати суд, у кого знаходяться такі документи (чи то у військової частини НОМЕР_5 відповідача у справі, чи то в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - у відрядженні в якого перебував позивач) позивач в апеляційній скарзі не зазначає, як і не заявляє будь-яких клопотань щодо витребування тих чи інших документів з мотивів об`єктивної неможливості надання документів позивачем самостійно. При цьому, слід прийняти до уваги і те, що суд першої інстанції звертав увагу позивача на те, що останній не позбавлений права отримати довідку про безпосередню участь в бойових діях (у разі її наявності), оскільки військова частина НОМЕР_1 зазначала про неналежність запитувача такої інформації (запит адвоката). Будь-яких доказів того, що позивач намагався отримати таку довідку, як і будь-яких доказів існування такої довідки чи інформації про безпосередню участь позивача в бойових діях в період з 31.05.2022 по 24.07.2022, до апеляційної скарги не долучено.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі №160/19483/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 18.05.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк