Справа № 380/13638/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

18 травня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Крутько O.B.,

за участю секретаря судового засідання Сов`як Д.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представників відповідача Петрової О.П., Прийменко І.Л.,

під час розгляду в судовому засіданні адміністративної справи за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області

про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій заявлено позовні вимоги: визнати неправомірним та скасувати наказ начальника Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області №249 о/с від 31.05.2022р. Про звільнення із служби цивільного захисту, ОСОБА_1 з посади пожежного-рятувальника 100 державної пожежно-рятувальної частини 26 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області; поновити ОСОБА_1 на посаді пожежного-рятувальника 100 державної пожежно-рятувальної частини 26 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області та допустити до негайного виконання рішення суду в цій частині; стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу та допустити до негайного виконання рішення суду в цій частині; стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на користь ОСОБА_1 кошти за час перебування окупації та перебування у трудових обов`язках з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року.

Ухвалою від 03.10.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 27.04.2023 залишено позовну заяву без руху позивачу надано п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб: подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

08.05.2023 до суду надійшло клопотання від представника позивача про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування даного клопотання зазначив, що після того як позивачу стало відомо про його звільнення він звернувся до адвоката із проханням надати правничу допомогу. 19.08.2022 року адвокатом було підготовлено та направлено до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області адвокатський запит, відповідь на який отримано 20.09.2022 року. Вважає, що саме 20.09.2022 ОСОБА_1 належним чином дізнався про порушення свого права і звільнення його з роботи, оскільки отримано відповідь на адвокатський запит з пакетом документів, які можна було оцінити та опрацювати при поданні позовної заяви. Просив поновити строк звернення до суду.

Представником відповідача 10.05.2023 подано до суду заяву про залишення позову без розгляду. Посилається на те, що позивач не зазначив та не обґрунтував, які заходи вживались ним для негайного прибуття на службу та виконання своїх посадових обов`язків за першої такої можливості, не зазначив про вчинені дії щодо порядку несення служби після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та дій щодо оскаржуваного наказу про звільнення зі служби цивільного захисту від 31.05.2022.

В судовому засіданні позивач клопотання про поновлення строку звернення до суду підтримав, просив його задоволити.

Представники відповідача в судовому засіданні просили залишити позовну заяву без розгляду.

Розглянувши вказані заяви позивача та представника відповідача, заслухавши пояснення сторін та долучені до справи докази, суд зазначає наступне.

Частиною першою ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз.1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд звертає увагу на те, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Разом з тим, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Реалізація особою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб. У разі якщо особа, яка необґрунтовано і не дотримуючись такого порядку, самостійно позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Під час надання пояснень у справі позивач повідомив, що виконував свої посадові обов`язки у складі 100 ДПРЧ 26 ДПРЗ Головного управління України у Донецькій області після 24.02.2022 року на окупованій території, яку не мав можливості покинути, як і повідомити про місце свого перебування. Позивач вказав, що 03.08.2022 прибув на західну частину України та 13.08.2022 дізнався про звільнення його з посади пожежного-рятувальника 100 ДПРЧ 26 ДПРЗ Головного управління України у Донецькій області наказом від 31.05.2022 № 249 о/с.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірним та скасування наказу начальника Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області №249 о/с від 31.05.2022р. Про звільнення із служби цивільного захисту, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення коштів 29.09.2022 року, тобто з пропуском строку звернення до суду (1 місяць).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 640/20314/20 (постанова від 02.12.2021) досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Правова позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 120/5780/20-а.

Як встановлено в судовому засіданні про звільнення позивача повідомлено 13.08.2022 року після того як його було викликано у Службу Безпеки України в якості свідка у кримінальному провадженні.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що про порушення свого права він дізнався з відповіді на адвокатський запит 20.09.2022 року.

Позивач після того, як прибув на західну частину України, так і до того, маючи можливість повідомити своє керівництво про місце свого перебування не вчинив відповідних дій.

Таким чином, позивач повинен був (міг) дізнатись про порушення свого оспорюваного права у дату звільнення та при безпосередньому контакті з своїм керівником і виконанні доручених йому завдань і функцій.

Разом з тим, позивач не зазначив та не обґрунтував, які заходи вживались ним для негайного прибуття на роботу та виконання своїх обов`язків за посадою за першої такої можливості. Позивач не обґрунтував, що він не мав об`єктивної можливості своєчасно дізнатись про прийняття оскаржуваного наказу про звільнення із служби цивільного захисту від 31.05.2022 та звернутись до суду в межах встановлених Кодексом адміністративного судочинства України строків звернення до суду.

Судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Положеннями ч. 13 ст. 171 КАС України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки судом не встановлено підстав для поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне, у відповідності до п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України, позов залишити без розгляду.

З огляду на викладене суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду слід відмовити, а клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду - задоволити.

Керуючись статтями 123, 169, 171, 240, 243, 248, 256, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивачу про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Задовольнити клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення коштів залишити без розгляду.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Ухвала набирає законної сили і підлягає оскарженню у порядку та строки встановлені ст. ст. 256, 295 КАС України.

Суддя Крутько О.В.