Справа № 580/5096/22
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року

м. Київ

справа № 580/5096/22

адміністративне провадження № К/990/11536/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В. М.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 (у складі судді Бабич А.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 (у складі колегії суддів: Пилипенко О.Є. (суддя-доповідач), Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.) у справі №580/5096/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа - Державна Казначейська служба України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Черкаській області ), третя особа - Державна Казначейська служба України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Черкаській області щодо невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №580/4394/21, що набрало законної сили, в частині невиплати йому недоотриманої, нарахованої та невиплаченої пенсії в сумі 195 506,10 грн;

- стягнути з ГУ ПФУ в Черкаській області на користь ОСОБА_1 та виплатити одноразово недоотриману, нараховану і не виплачену пенсію в сумі 195 506,10 грн;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач не виконує рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №580/4394/21, яке набрало законної сили, в частині виплати нарахованої пенсії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2022, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023, відмовлено у відкритті провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки є судове рішення, що набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що спір у цій справі, пов`язаний з неналежним виконанням відповідачем рішення суду в іншій справі (рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі № 580/4394/21), що за наявності відповідних норм в КАС України, якими врегульовано питання належного виконання судового рішення, виключає можливість подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення в іншій справі та, відповідно, відсутні підстави для розгляду справи за таким позовом. Суди попередніх інстанцій вказали, що для захисту порушених ГУ ПФУ в Черкаській області прав позивача щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі № 580/4394/21, останній не позбавлений права звернутись до Черкаського окружного адміністративного суду у порядку статті 383 КАС України у справі № 580/4394/21.

При постановлені оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій також керувалися правовими висновками Верховного Суду, які висловлені в постановах від 08.09.2022 у справі № 817/153/18, від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 та від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

Не погодившись із такими судовими рішеннями, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі № 580/5096/22 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права. Також зазначає, що обраний спосіб захисту його права є правильним. Посилається на те, що спір у цій справі та у справі № 580/4394/21 не є тотожним.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає її розгляду по суті.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Окрім того стаття 2 та частина 4 статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі № 580/4394/21, яке набрало законної сили 19.10.2021, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Черкаській області задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення про перерахунок позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язано відповідача здійснити позивачу з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області" про грошове забезпечення від 28.05.2021 №33/44/1-В-280/08-1637, з урахуванням усіх щомісячних видів грошового забезпечення.

Поряд з цим, заявлені у цій справі № 580/5096/22 позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує виключно бездіяльністю відповідача щодо виконання рішення у іншій справі № 580/4394/21, по якій є таке, що набрало законної сили судове рішення та виданий виконавчий лист.

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що з аналізу наведених у позовній заяві та касаційній скарзі доводів убачається, що спір у цій справі спрямований на виконання іншого судового рішення, а предметом цього позову є фактична незгода позивача з бездіяльністю відповідача щодо, невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду міста від 15.09.202 у справі № 580/4394/21, яка полягає у невиплаті йому недоотриманої, нарахованої та невиплаченої пенсії в сумі 195506,10 грн, що власне нарахована відповідачем на виконання рішення у справі № 580/4394/21, що й стало підставою для звернення до суду.

За приписами частини 5 статті 383 КАС України розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а та від 29.07.2021 у справі № 460/350/19.

Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно, якщо позивач вважав, протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання рішення суду у справі № 580/4394/21, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі № 580/5096/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Судді В. М. Шарапа

В. М. Кравчук

О. П. Стародуб