Справа № 120/679/23
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 травня 2023 р. Справа № 120/679/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

30.01.2023 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач).

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у наданні інформації згідно запиту від 07.12.2022 про надання інформації, що стосується безпосередньо запитувача у вигляді копій документів із пенсійної справи на електронну пошту;

- зобов`язати відповідача надати повну, достовірну та об`єктивну інформацію що стосується безпосередньо запитувача у вигляді копій документів із пенсійної справи протягом п`яти робочих днів з дня набрання чинності рішенням суду на електронну адресу.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 07.12.2022 позивач звернувся до відповідача із запитом про надання копій документів з його пенсійної справи. Відповідь просив надіслати на електронну пошту.

Однак, 13.12.2022 відповідач листом за № 0200-0202-8/95214 повідомив про відсутність підстав для надання копій запитуваних документів, оскільки відповідь на звернення містить інформацію з обмеженим доступом, включаючи відомості, необхідні для призначення, перерахунку пенсії. Тому така відповідь може бути надіслана поштовим відправленням за адресою, зазначеною в пенсійній справі одержувача як його місце проживання.

Позивач вважає, що відмова відповідача у наданні інформації на його запит від 07.12.2022 порушує його право на вільне збирання, зберігання, використання та поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, передбачене статтею 34 Конституції України, тому з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 03.02.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

22.02.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказує, що запитувані позивачем документи містять персональні дані, тому не можуть бути направлені на електронну пошту заявника через мережу Інтернет, яка є незахищеним каналом передачі інформації.

Разом з цим, відповідач із посиланням на Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зауважує, що якщо відповідь на звернення містить інформацію з обмеженим доступом, то така відповідь надсилається поштовим відправленням за адресою, зазначеною у пенсійній (обліковій) справі одержувача як його місце проживання (місцеперебування), а у разі розбіжностей у повідомлених заявником відомостях про особу з даними пенсійної (облікової) справи або неможливості ідентифікувати особу заявника надсилається відмова у задоволені звернення із зазначенням причин такої відмови.

З огляду на відсутність згоди заявника на отримання відповіді на звернення поштовим відправленням, Головним управлінням повідомлено про відсутність можливості для надання копій запитуваних документів на електронну адресу.

27.02.2023 позивачем подано додаткові пояснення по справі, у яких ОСОБА_1 наводить свої аргументи на спростування доводів відповідача та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Надавши оцінку аргументам, що наведені сторонами у позові та відзиві, а також поданим разом із заявами по суті справи доказам, суд встановив наступне.

07.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із запитом на інформацію, в якому просив надати наступні копії документів із пенсійної справи:

- заяву про призначення пенсії при виході в запас 2012 року;

- грошовий атестат від 31.10.2012 № 4764 для нарахування пенсії;

- довідки про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;

- подання СЗР України про призначення пенсії 2012 року;

- розпорядження органу ПФУ 2012 року стосовно прийняття рішення про призначення пенсії;

- пенсійний лист згідно з Інструкцією з виплати пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам установами ВАТ "Ощадбанк", затвердженою постановою правління ВАТ "Ощадбанк" від 28.12.2006 № 129.

Запитувану інформацію позивач просив надати в електронному вигляді на його електронну адресу, мотивуючи це тим, що на час звернення тимчасово перебуває не за адресою місця реєстрації (а.с. 15).

Листом від 13.12.2022 № 0200-0202-8/95214 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило про відсутність підстав для надання копій запитуваних документів, оскільки відповідь на звернення містить інформацію з обмеженим доступом, включаючи відомості, необхідні для призначення, перерахунку пенсії. Тому така відповідь може бути надіслана поштовим відправленням за адресою, зазначеною в пенсійній справі одержувача як його місце проживання (а.с. 16-17).

Позивач вважає дії Головного управління неправомірною відмовою у доступі до інформації, а тому не погоджуючись із ними звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується наступними мотивами.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб`єктів стосовно отримання публічної інформації, врегульовані Конституцією України та відповідними спеціальними законами, а саме Законом України "Про інформацію" від 02.10.1996 № 2657-XII (далі - Закон від 02.10.1996 № 2657-XII) та Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон від 13.01.2011 № 2939-VI).

Згідно з ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон від 02.10.1996 № 2657-XII визначає, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 1 Закону від 02.10.1996 № 2657-XII визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

У свою чергу порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом від 13.01.2011 № 2939-VI.

Запит позивача був поданий та розглянутий відповідачем саме в порядку, визначеному Законом від 13.01.2011 № 2939-VI, а тому суд надає оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами у зв`язку з поданням та розглядом такого запиту саме з урахуванням вимог Закону від 13.01.2011 № 2939-VI.

Відповідно до статті 1 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із статтею 12 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Щодо статусу відповідача як розпорядника публічної інформації, то суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відтак, відповідач відноситься до розпорядників публічної інформації в розумінні положень ст. 13 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI.

В силу вимог п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина перша статті 20 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відмовляючи позивачу у наданні інформації на його запит, відповідач зіслався на те, що запитувана інформація має обмежений доступ, тому відповідь повинна надсилатися поштовим відправленням за адресою, що міститься у пенсійній справі. Оскільки у матеріалах пенсійної справи міститься розбіжність у адресі, зазначеній у паспорті та у листах, з якими позивач звертався до Пенсійного органу, тому відповідач відмовив у задоволенні вказаного запиту.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 6 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Частиною 2 ст. 6 Закону від 13.01.2011 № 2939-V визначено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Запровадження обмеження доступу до конкретної інформації за результатами розгляду запиту на інформацію допускається лише за умови застосування вимог п. 1-3 ч. 2 ст. 6 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI.

Ці вимоги є "трискладовим тестом", який повинна пройти публічна інформація для визначення її відкритою чи обмеженою. Доступ до інформації може бути обмежено за умови додержання сукупності всіх трьох підстав.

Суд, звертає увагу на те, що положення ч. 2 ст. 6 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI передбачають вимоги до обмеження доступу до інформації, а не підстави для надання такого доступу. Такий підхід ґрунтується на тому, що статтею 1 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI закріплена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженим лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі "трискладового тесту".

Отже, обов`язок доведення того факту, що доступ до інформації може бути обмежений, покладається на розпорядника публічної інформації.

Також, суд наголошує, що відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник інформації у відповіді на запит вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї з трьох складових "трискладового тесту" означає, що відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 806/1959/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 9901/249/19.

З огляду на вказане, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у наданні інформації не дослідив законодавчих підстав для обмеження у доступі до інформації, а тому не у повній мірі виконав свої повноваження.

Більше того, запитувана позивачем інформація стосувалася його особисто, а відтак є безпідставними та необґрунтованими аргументи Головного управління про обмеження права запитувача у доступі до цієї інформації.

Щодо не направлення відповіді на запит на електронну адресу позивача, суд зазначає наступне.

У запиті на інформацію від 07.12.2022 позивач просив відповідача надати запитувану інформацію та копії запитуваних документів шляхом їх надсилання на електронну пошту.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI запит на інформацію має містити, зокрема ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є.

Розділовий сурядний сполучник "або", який вживається у нормі п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI при мовному її тлумаченні, дає підстави вважати, що поєднані у тексті правової норми елементи запиту, зокрема "поштова адреса" та "адреса електронної пошти" (за її наявності) є "рівноправними" складовими запиту. Тому, закон надає запитувачу інформації право зазначити у запиті альтернативно або його поштову адресу, або адресу електронної пошти.

При цьому суд звертає увагу на роз`яснення, що надані у п. 11.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" де зазначено, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну.

У разі якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копії документів у сканованій формі повинна бути задоволена.

У п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 роз`яснено: "частиною п`ятою статті 19 Закону № 2939-VI, зокрема, передбачено можливість зазначення у запиті лише електронної адреси. Це свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу.

У разі якщо запитувач просить надати відповідь на електронну адресу, розпорядник інформації повинен з дотриманням вимог діловодства оформити лист-відповідь (поставити підпис, указати посаду, дату і номер реєстрації листа) та надіслати його у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача".

Таким чином, змістовний аналіз положень ч. 5 ст. 19 Закону № 2939-VІ дає підстави зробити висновок про можливість обрання запитувачем інформації виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання у такому разі відповіді на запит тільки на електронну адресу у сканованому вигляді за умови наявності для цього технічної можливості у розпорядника.

Разом цим, суд зазначає, що організаційні засади прийому та обслуговування осіб, які звертаються до територіальних органів Пенсійного фонду України, у тому числі за допомогою засобів телекомунікації, відповідно до вимог Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначені Положенням "Про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.07.2015 № 13-1 (далі Положення № 13-1).

Згідно п. 5 Розділу I Положення № 13-1 під час здійснення прийому та обслуговування особи користуються правами, передбаченими Законами України "Про звернення громадян", "Про захист персональних даних", "Про доступ до публічної інформації", законодавством про пенсійне забезпечення, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини.

Особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду, мають право, зокрема, одержати відповідь про результати розгляду звернення в обраний ними спосіб (усно, в письмовій та/або електронній формі, шляхом СМС-повідомлення).

Абзацом 7 пункту 10 розділу IV Положення № 13-1 передбачено, що про результати розгляду звернення заявник повідомляється у спосіб, зазначений ним у зверненні (у письмовій та/або електронній формі).

У своєму зверненні ОСОБА_1 чітко було зазначено спосіб повідомлення результатів розгляду звернення, а саме в електронній формі на електронну пошту, що передбачено розділом IV Положення № 13-1, однак відповідач протиправно відмовив у наданні запитуваної інформації та у встановлений позивачем спосіб.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку, що заявлений позов належить задовольнити частково, визнавши протиправною відмову відповідача у задоволенні запиту позивача на інформацію, оформлену листом від 13.12.2022 № 0200-0202-8/95214, та зобов`язавши відповідача з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути запит позивача на інформацію у порядку та спосіб передбачений Законом № 2939-VI.

Оскільки позивач просив суд "зобов`язати Головне управління надати інформацію", а обраний судом спосіб захисту покладає на відповідача обов`язок повторно розглянути запит, позовні вимоги вважаються такими, що задоволені частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

До категорій спорів передбачених пунктом 1 ч. 1 ст. 263 КАС України належать справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Отже, рішення суду у цій справі підлягає негайному виконанню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших витрат у справі не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оформлену листом від 13.12.2022 № 0200-0202-8/95214, у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 07.12.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи, повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 07.12.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду у зобов`язальній частині підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович