Справа № 699/462/23
Суддя: Гусарова В. В.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/462/23
Номер провадження № 2-а/699/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Гусарової В.В. при секретарі Горбенко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( юридична адреса 20700 м. Сміла Черкаської області вул.Ю.Контратюка б.34, електрона адреса : ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

встановив:

1.Позиція сторони позивача :

Постановою №59 від 24.04.2023, винесеною начальником Черкаського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки (далі - Черкаського РТЦК та СП) полковником ОСОБА_2 , позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 1700 грн за ч.2 ст. 210 КупАП.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 24.04.2023 року з`явився по повістці до третього відділу Черкаського РТЦК та СП для уточнення своїх облікових та проходження медичної комісії. Під час спілкування з працівниками третього відділу було встановлено, що ОСОБА_1 у 2021 році змінив місце своєї роботи (з 2002 року обіймав посаду начальника Корсунь-Шевченківської дистанції колії, у 2021 році зайняв посаду заступника директора Філія «Центр діагностики залізничної інфраструктури» м. Київ).

Вказаний громадянин не повідомив відомості про зміну своїх облікових даних, а саме зміну місця роботи та стану свого здоров`я у визначений законом термін, чим порушив вимоги ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а також вимоги Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, визначене ч.2 ст. 210 КУпАП, як порушення законодавства про військовий обов`язок та військову службу, а також правила військового обліку, вчинене в особливий період.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення є незаконним та необґрунтованим, а постанова №59 від 24.04.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є протиправною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав :

1. Постанова не підписана посадовою особою, яка зазначена як така, що розглянула справу.

Так, статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. Вручена мені копія постанови не підписана ніким.

2. Не зазначено у постанові спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення.

Так, частиною 1 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 2 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Тобто суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний - призовник, військовозобов`язаний, резервіст.

У оскаржуваній постанові спеціальний суб`єкт не вказаний.

3. Відповідач у оскаржуваній постанові, як на підставу притягнення його до адміністративної відповідальності послався на нормативний акт, який ще не діяв на момент вчинення зазначеного у постанові адміністративного правопорушення.

Статтею 238 КУпАП передбачено, що постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, в тому числі, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

У оскаржуваній постанові вказано, що позивач, не повідомивши відомості про зміну своїх облікових даних, порушив вимоги ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а також вимоги Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487.

Згідно ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Постанова КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», на яку посилається у постанові відповідач, містить Правила військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів.

Згідно п.8 ч.І вказаних Правил військовозобов`язані, призовники та резервісти зобов`язані особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

Однак, вказана постанова КМУ №1487 прийнята 30.12.2022 року, а набула чинності 05.01.2023 року, тоді як у провину позивачу ставляться дії які він вчинив у 2021 році - змінив місце роботи і не повідомив відповідача про його зміну, та у лютому 2022 року - отримав другу групу інвалідності та не повідомив про це відповідача.

Таким чином, відповідач у оскаржуваній постанові невірно обрав нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, а саме, послався на нормативний акт, який не діяв на момент вчинення зазначеного у постанові адміністративного правопорушення.

Крім того, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він порушив правила військового обліку в особливий період, тобто під час воєнного стану, але місце роботи він змінив у 2021 році, а воєнний стан введено в Україні пізніше, а саме, 24.02.2022 року.

4. Відповідачем не були забезпечені процесуальні гарантії прав особи, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі, на участь при складанні протоколу, на участь у розгляді справи, на захист (користування юридичною допомогою).

Так, згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Отже, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.І та ч.2 ст.210-1 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Стаття 258 КУпАП не містить посилання на статтю 210 КУпАП, отже протокол при притягненні мене до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 210 КУпАП повинен був складатися, але при мені не складався, мені не вручався, відповідно мені не було роз`яснено мої права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

2.Позиція сторони відповідача

Представники сторони відповідача були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на їх електрону адресу було направлено позов з додатками, всі зазначені документи вони отримали 09.05.2023 р.(поштою отримали 12.05.2023 р.) В ухвалі про відкриття провадження по справі, стороні відповідача надавався строк на подання відзиву на позову заяву до 17.05.2023 р. Однак стороною відповідача відзиву направлено до суду не було.

3.Судовий розгляд.

Відповідно до ухвали суду від 09.05.2023 р., справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач подав заяву, в якій підтримав позов у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд ухвалив слухати справу без участі сторін та без фіксації процесу технічними засобами на підставі ст. 229 ч.4 КАС України.

Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі :

-Пенсійне посвідчення позивача ( а.с. 8-9)

- постанова за справою про адміністративне правопорушення ( а.с. 10)

-Копія паспорта позивача (а.с. 11-14)

-Довідка про код позивача ( а.с.15)

-Копія трудової книжки позивача ( а.с. 16-20)

-Копія повістки ( а.с. 21)

4. Мотиви суду та нормативне обґрунтування .

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно оскаржуваної постанови : « ОСОБА_1 24.04.2023 року з`явився по повістці до третього відділу Черкаського РТЦК та СП для уточнення своїх облікових та проходження медичної комісії. Під час спілкування з працівниками третього відділу було встановлено, що ОСОБА_1 у 2021 році змінив місце своєї роботи (з 2002 року обіймав посаду начальника Корсунь-Шевченківської дистанції колії, у 2021 році зайняв посаду заступника директора Філія «Центр діагностики залізничної інфраструктури» м. Київ).Вказаний громадянин не повідомив відомості про зміну своїх облікових даних, а саме зміну місця роботи та стану свого здоров`я у визначений законом термін, чим порушив вимоги ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а також вимоги Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, визначене ч.2 ст. 210 КУпАП, як порушення законодавства про військовий обов`язок та військову службу, а також правила військового обліку, вчинене в особливий період.»

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу. (матеріали справи показали, що постанова, яка оскаржується не підписана посадової особою).

В постанові не зазначено до якої категорії «призовники, військовозобов`язані, резервісти» відноситься особа, що притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, уповноважена особа, яка виносила постанову посилалась на Постанову КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», яка набула чинності 05.01.2023 р., при цьому у фабулі постанови зазначено правопорушення, що було вчинено у 2021, 2022 р.

Крім того, позивач посилався на порушення його прав при розгляді справи, однак під час судового розгляду суд був позбавлений достеменно встановити вказаний факт, так як сторона відповідача не надала судові жодних документів щодо розгляду справи.

Враховуючі вищевказані недоліки постанови, які тягнуть за собою скасування постанови та направлення справи на новий розгляд, суд дійшов висновку не доцільності оцінювати дотримання процедури та прав позивача при розгляді справи

На цих підставах, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню .

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 77, 94, 243-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( юридична адреса 20700 м. Сміла Черкаської області вул.Ю.Контратюка б.34, електрона адреса : ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену начальником Черкаського РТЦК та СП полковником ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповіданості за ст. 210 ч.2 КУпАП та направити справу на новий розгляд до Черкаського РТЦК та СП.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до шостого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Київську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня його складання. Учасник справи, якому не було вручено рішення суду в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

СуддяГусарова В.В.