Справа № 260/1323/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2023 рокум. Ужгород№ 260/1323/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи в колгоспі «Дружба» з 12.02.1986 року по 31.12.1990 року та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.12.2022 року №939 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 весь період його роботи в колгоспі «Дружба» з 12.02.1986 року по 31.12.1990 року, призначити та виплатити йому пенсію по інвалідності з врахуванням даного страхового стажу з 02.09.2022 року.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку з встановленням інвалідності він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Так, за результатами розгляду такої заяви у вересні 2022 року йому було призначено пенсію. Однак в подальшому позивача було повідомлено про прийняття Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з не зарахуванням до страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Дружба» та про розмір переплати, що виникла з огляду на помилкове призначення пенсії. Вказані дії та рішення відповідачів вважає протиправними та такими, що порушують його право на соціальний захист.

29 березня 2023 року відповідач 1 подав до суду відзив на позовну заяву №0700-0902-8/14766 від 27.03.2023, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив та просив суд у задоволенні позову відмовити, аргументуючи безпідставністю такого. Зокрема, зазначив, що за результатами розгляду поданої позивачем заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.09.2022 заявнику було призначено пенсію по інвалідності. Однак в подальшому у зв`язку з виявленням безпідставного зарахування до страхового стажу періоду роботи в СТОВ «Дружба» на підставі довідки №32 від 01.10.2021, у призначенні пенсії було відмовлено. Звернув увагу суду на те, що в такій довідці облік відпрацьованого робочого часу зазначено у грошових одиницях та людино-днях, що не передбачено законодавством. Окрім того, вважає, що питання призначення пенсії є дискреційними повноваженнями органу Пенсійного фонду України, а тому суд не може перебрати на себе такі функції.

31 березня 2023 року відповідач 2 надіслав до суду відзив на позовну заяву №1500-0905-7/38310 від 30.03.2023, в якому проти задоволення повних вимог заперечив. Так, зазначив, що до заяви про призначення пенсії позивачем було долучено довідку, в якій мінімум трудової участі у колгоспі у спірний період зазначено в карбованцях, що суперечить положенням чинного законодавства. Оскільки позивачем не було надано інших документів про відпрацьовані трудові дні, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було правомірно відмовлено у призначення пенсії.

12 квітня 2023 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив відповідачів, в яких з аргументами, наведеними в таких не погоджується. Зазначає, що позивачем було надано всі необхідні документи для підтвердження членства в колгоспі «Дружба», а також трудову діяльність в такому. Звертає увагу суду на те, що у період з 1966 по 1990 рік трудовий мінімум у колгоспі «Дружба» був встановлений в карбованця, про що було достеменно відомо відповідачу 1 з огляду на проведені численні перевірки. Більше того, спірний період спочатку був самостійно врахований органом Пенсійного фонду України. Вважає, що дії відповідача 2 щодо подальшого скасування раніше призначеної пенсії вчинені з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №380954 від 08.09.2021.

02 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, до якої долучив ряд правовстановлюючих документів, серед яких: трудові книжки б/н, виписку з акту огляду МСЕК №380954 від 08.09.2021, довідки СТОВ «Дружба» №32 від 01.10.2021, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №32 від 01.10.2021, відомості про кількість трудоднів у колгоспному виробництві.

Вказана заява позивача, відповідно до принципу екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області).

Так, за результатами розгляду такої заяви рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №39 від 13.09.2022 ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності з 02.09.2022 з врахуванням страхового стажу 16 років 8 місяців 12 днів, в тому числі, в колгоспі «Дружба» з 12.02.1986 року по 31.12.1990 року.

Однак в подальшому рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №939 від 27.12.2022 у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі «Дружба» з 12.02.1986 по 31.12.1990 згідно довідки №32 від 01.10.2021, оскільки в такій встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві зазначено в карбованцях, що не передбачено діючим законодавством.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №0700-0503-8/3003 від 20.01.2023 ОСОБА_1 було повідомлено, що за результатами перегляду стажу роботи та відсутністю права на пенсію за період з 02.09.2022 по 31.12.2022 виникла переплата у розмірі 8106,43 грн., яку необхідно повернути в добровільному порядку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням та діями органів Пенсійного фонду України, вважаючи їх такими, що порушують передбачене законодавством право на пенсію, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Спірні правовідносини в даній адміністративній справі виникли з приводу відмови органу Пенсійного фонду призначити позивачу пенсію по інвалідності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1058, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону №1058 особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією.

Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Нормами ч. 1 ст. 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Так, як вбачається з оскарженого рішення ГУ ПФУ в Одеській області, необхідний страховий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії по інвалідності становить 15 років. Разом з тим, вирішуючи питання наявності у позивача права на призначення пенсії по інвалідності орган Пенсійного фонду України дійшов висновку про наявність у такого виключно 11 років 0 місяців 26 днів страхового стажу, що є недостатнім. При цьому, ГУ ПФУ в Одеській області не було зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в колгоспі «Дружба».

Оцінюючи правомірність такого рішення органу Пенсійного фонду України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).

Згідно ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Положеннями ст. 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане узгоджується також з положеннями п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 (далі Інструкція) та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі Порядок).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).

Вказане кореспондується також з положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (далі Інструкція №162) (що була чинна на момент видачі трудової книжки позивача).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивач при зверненні за призначенням пенсії подав, в тому числі трудову книжку, в якій наявні відомості про період роботи ОСОБА_1 в колгоспі «Дружба», зокрема, щодо дати прийняття та звільнення з посиланням на відповідні накази. Зазначені відомості внесені з дотриманням вимог Інструкції, зокрема: відомості про прийняття та звільнення з роботи зроблені акуратно, кульковою ручкою, завірені печаткою та підписом уповноваженої особи, з них можна точно встановити про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчого документа, на підставі яких зроблені відповідні записи.

Більше того, на підтвердження трудової діяльності у колгоспі «Дружба» ОСОБА_1 подав до органу Пенсійного фонду України довідку СТОВ «Дружба» №32 від 01.10.2021, якою підтверджено факт членства та трудової діяльності такого з 12.02.1986 по 31.08.1992 в колгоспі «Дружба», довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №32 від 01.10.2021, а також відомості про кількість трудоднів (людиноднів), трудову участь у колгоспному виробництві ОСОБА_2 .

Такі документи завірені печаткою товариства та підписом керівника. Жодних зауважень до їх достовірності відповідачі не заявляють.

В оскарженому рішенні, обґрунтовуючи відмову у зарахуванні періоду роботи в колгоспі «Дружба», ГУ ПФУ в Одеській області посилається виключно на те, що встановлений мінімум трудової участі в господарському господарстві в довідці №32 від 01.10.2021 зазначено в карбованцях.

Проте дослідивши відомості такої довідки, суд не може погодитися з позицією відповідачів, оскільки в такій, окрім обліку відпрацьованого робочого часу в грошовому вимірі, наявні відомості також і щодо відпрацьованих позивачем людиноднів.

Окрім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 30 вересня 2021 року №300/860/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Більше того, суд звертає увагу відповідачів на те, що вони, як уповноважені на призначення пенсії органи, можуть самостійно звертатися до підприємств з метою здійснення перевірки поданих заявником відомостей, достовірність яких ставиться під сумнів.

Проте в спірних правовідносинах відповідач 2 жодний дій на перевірку стажу позивача в колгоспі «Дружба» не вчиняв, натомість безпідставно відмовив у його зарахуванні.

В ході розгляду даної адміністративної справи ГУ ПФУ в Одеській області, всупереч приписам ч. 2 ст. 77 КАС України, також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості трудової книжки в частині спірного періоду роботи не відповідають дійсності.

Більше того, будь-яких пояснень щодо причин виключення раніше зарахованого періоду роботу в колгоспі «Дружба» та перегляду раніше прийнятого рішення про призначенні пенсії №39 від 13.09.2022, відповідач 2 не наводить.

В свою чергу судом вважає, що надані ОСОБА_1 документи на підтвердження трудової діяльності в колгоспі «Дружба» є належними та достатніми, а тому період з 12.02.1986 по 31.12.1990 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачу при вирішенні питання про призначення пенсії.

Оскільки з врахуванням спірного періоду страховий стаж ОСОБА_1 перевищує 15 років, то такий є достатнім для призначення пенсії по інвалідності. Тому, на думку суду, оскаржене рішення ГУ ПФУ в Одеській області №939 від 27.12.2022 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню позовна вимоги про визнання протиправними дій відповідачів, оскільки права позивача порушені саме рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №939 від 27.12.2022, а скасування такого є в даному випадку належним способом захисту.

Згідно ст. 45 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Хоча позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити йому пенсію, проте враховуючи положення ст. 45 Закону №1058, ч. 2 ст. 9 КАС України, та встановлений принцип екстериторіальності, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області, як орган, що розглядав питання можливості призначення позивачу пенсії, призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з дня звернення за пенсією 02 вересня 2022 року.

З врахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, Одеська область, 65107, ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.12.2022 року №939 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в колгоспі «Дружба» з 12.02.1986 року по 31.12.1990 року та призначити пенсію по інвалідності з врахуванням такого страхового стажу з 02.09.2022 року.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, Одеська область, 65107, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань 1610,40 гривень (Одна тисяча шістсот десять гривень 40 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін