Справа № 172/360/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2023 року м. Дніпросправа № 172/360/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ванжи О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року (суддя Битяк І.Г.) у справі №172/360/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №689197 від 29.01.2023, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2023 року позов залишено без руху з підстав пропуску строків для його подання. Запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку, в якій зазначити поважні причини пропуску строку та підстави для його поновлення.

В межах встановленого судом строку представником позивача подано заяву про поновлення строку. в якій поважність причин пропуску такого строку обґрунтована: несвоєчасним вручення позивачу оскаржуваної постанови; відсутність позивача за місцем проживання та перебування останнього в зоні проведення бойових дій; необхідність укладення з адвокатом договору про надання правової допомоги.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, позовну заяву повернуто позивачу.

Надаючи оцінку зазначеним підставам для поновлення строку звернення з позовом до суду, суд першої інстанції зазначив те, що: договір з адвокатом був укладений 03.02.2023, а фактично адвокат почав роботу з запитування документів лише 21.02.2023; відсутність особи за місцем проживання не є поважною причиною для поновлення строку звернення з позовом до суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач фактично

висловлює свою незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення строку звернення з позовом до суду, при цьому, посилається на обставини, що ним визначалися як підстави для поновлення строку, яким судом першої інстанції, за позицією позивача, не було надано належної оцінки.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

В той же час, частиною 1 статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.2 ст.186 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із ст..289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Отже, у спірному випадку строк звернення з позовом до суду встановлено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Матеріали справи свідчать про те, що оскаржувану постанову було направлено позивачу на його адресу проживання та згідно з трекером Укрпошти вручено адресату 09.02.2023.

Отже, враховуючи дату винесення оскаржуваної постанови та дату її вручення адресату, то на час доставляння постанови на адресу місця проживання позивача вже сплинув строк на її оскарження.

Окрім вказаних обставин, позивач посилався на те, що він не мав об`єктивної можливості звернутися з позовом і протягом 10-ти днів з дати зазначеної в трекері Укрпошти, оскільки перебуває на військовій службі та потребував укладення договору з адвокатом для його представництва.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки таким підставам для поновлення строку, як відсутність позивача за місцем проживання, на час доставляння оскаржуваної постанови, у зв`язку з проходженням військової служби в зонах проведення бойових дій. В той же час, з метою підтвердження вказаних підстав представником позивача надавалися докази, які беззаперечно свідчать про вказані обставини. З приводу таких підстав для поновлення строку звернення з позовом до суду, суд першої інстанції зазначив лише те, що відсутність особи за місцем проживання не є поважною причиною для поновлення строку звернення з позовом до суду. Але вказаний висновок, з урахуванням наданих представником доказів щодо участі позивача в бойових діях, суд першої інстанції не обґрунтував.

Безпідставним суд апеляційної інстанції вважає і неприйняття судом першої інстанції до уваги таких підстав для поновлення строку звернення з позовом до суду, як необхідність укладення договору з адвокатом через неможливість самостійно здійснювати позивачем захист своїх прав. З цього приводу, суд першої інстанції обмежився лише вказівкою на те, що договір з адвокатом був укладений 03.02.2023, а фактично адвокат почав роботу з запитування документів лише 21.02.2023. В той же час, суд першої інстанції не надав будь-якої оцінки поясненням представника позивача про те, що цей договір був підписаний позивачем лише 16.02.2023, так як позивач перебував у місці розташуванні військової частини, що обумовило направлення договору на адресу фактичного перебування позивачу для його підписання останнім.

Таким чином, враховуючи наведені представником позивача підстави для поновлення строку звернення з позовом до суду та висновки суду першої інстанції, які фактично стали підставою для повернення позову, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції неможливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст..242 КАС України, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Вступна та резолютивна частина проголошені 16.05.2023

Повне судове рішення складено 17.05.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк