Справа № 420/11902/21
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Дробченко К.С.,

представника позивача: Попаз Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження позовну заяву Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6; ) до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради (місцезнаходження: 65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 10; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Технологія.Процеси.Контроль (місцезнаходження: 28040, Кіровоградська область, смт. Олександрівське, м. Олександрія, вул. Клубна, буд. 9; ) про скасування містобудівних умов і обмежень від 12.10.2017 року № 01-06/171,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6; ) до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради (місцезнаходження: 65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 10; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Технологія.Процеси.Контроль (місцезнаходження: 28040, Кіровоградська область, смт. Олександрівське, м. Олександрія, вул. Клубна, буд. 9; ), в якій позивач просить:

скасувати містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, затверджені наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 12.10.2017 року №01-06/171 «Реконструкція нежитлового одноповерхового будинку з надбудовою під адміністративні приміщення з випробувальним центром агропродукції та продуктів її переробки без зміни геометричних параметрів фундаментів у плані» за адресою: м. Одеса, Суворовський район, вул. Миколи Гефта, 5, видані замовнику будівництва Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче-об`єднання «Технологія. Процеси.Контроль».

Ухвалою від 19.07.2021 року Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву залишено без руху.

10.08.2021 року на виконання ухвали позивач надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 25.08.2021 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

01.09.2021 року (вх. №ЕП/23394/21) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи у порядку загального провадження.

Ухвалою від 07.09.2021 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження.

27.10.2021 року (вх. №ЕП/29446/21) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 27.10.2021 року зупинено провадження у справі.

27.10.2021 року (вх. №ЕП/29376/21) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

29.03.2022 року (вх. №ЕП/8803/22) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 17.01.2023 року призначено судове засідання для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі.

01.02.2023 року (вх. №ЕП/3166/23) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 28.02.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

08.05.2023 року (вх. №ЕП/16167/23) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

В обґрунтування позовних вимог зокрема, зазначено, що Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради було надано третій особі умови та обмеження на об`єкт за адресою: м. Одеса, Суворовський район, вул. Миколи Гефта, 5, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 30.08.2021 року.

В судове засідання 09.05.2023 року з`явився представник позивача, відповідач та третя особа не з`явились, сповіщались належним чином про дату, час та місце судового засідання, клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату або розгляд справи без участі представника відповідача або третьої особи до суду не надходили.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1. ч.1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви, за результатами проведеного комісійного огляду, складено відповідний акт обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудови на території м. Одеса від 20.01.2021 року та матеріали фотофіксації, з яких вбачається розташування вказаної будівлі.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: нежила будівля, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 444,6 кв.м. належить на праві власності ТОВ «Науково-виробниче-об`єднання «Технологія. Процеси.Контроль», підстава реєстрації права власності договір купівлі продажу №522 від 13.03.2017 року.

При цьому, у абз.2 п. 1 вказаного договору, зазначено, що земельна ділянка, на якій розташована відчужувана частка нежилих будівель, приватизована не була, державний акт на цю земельну ділянку не видавався, кадастровий номер не присвоювався.

Відповідно до технічного паспорта на громадський будинок №5 по вул. Миколи Гефта у м. Одесі від 19.05.2005 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», загальна площа житлового будинку становить 444,6 кв.м.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування (частини перша, п`ята зазначеної статті).

Згідно з частиною першою статті 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови та завдання на проектування.

За приписами пункту 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Частиною другою статті 29 Закону № 3038-VI встановлено, що фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (частина 3 вказаної норми).

Згідно з приписами наведеної норм, спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі поданих заявником документів визначає, зокрема, відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

В той же час, підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а також для їх скасування встановлюють частини четверта, восьма статті 29 Закону № 3038-VI.

Зокрема, підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (частина четверта статті 29 Закону №3038-VI).

Разом з цим, частиною п`ятою статті 29 Закону № 3038-VI встановлено, що містобудівні умови та обмеження містять:

1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта;

2) інформацію про замовника;

3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні;

4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах;

5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;

6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону);

7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд;

8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони);

9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Перелік зазначених умов є вичерпним.

Згідно із частиною восьмою статті 29 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

При цьому вказаною вище нормою визначено, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється:

1) за заявою замовника;

2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам;

3) за рішенням суду.

У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом (частина восьма статті 29 Закону №3038-VI).

Суд наголошує, що наведений у статті 29 Закону №3038-VI перелік підстав для скасування містобудівних умов та обмежень є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Надаючи оцінку твердженням позивача щодо скасування містобудівних умов і обмеження забудови земельної ділянки, затверджені наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 12.10.2017 року №01-06/171 «Реконструкція нежитлового одноповерхового будинку з надбудовою під адміністративні приміщення з випробувальним центром агропродукції та продуктів її переробки без зміни геометричних параметрів фундаментів у плані» суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Частиною першою та другою статті 17 вказаного Закону передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №3038-VI план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Положеннями частини першої статті 19 Закону №3038-VI передбачено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій (частина перша статті 25 Закону №3038-VI).

Приписами частини четвертої статті 26 цього Закону регламентовано, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Разом з цим, положеннями частини другої статті 24 Закону № 3038-VI передбачено, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації населеного пункту на місцевому рівні. На його основі та відповідно до генерального плану розробляються інші види містобудівної документації на місцевому рівні, зокрема, й детальний план території. Відтак, відповідність намірів забудови містобудівній документації на місцевому рівні, під час прийняття рішення про надання або відмову у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, уповноважений орган визначає, виходячи саме із генерального плану.

Відповідно до містобудівних умов №01-06/171 від 12.10.2017 року, наміри забудови: реконструкція нежитлового одноповерхового будинку з надбудовою під адміністративні приміщення з випробувальним центром агропродукції та продуктів її перерробки без зміни геометричних розмірів у плані.

Посилання на містобудівну документацію: генеральний план населеного пункту, план зонування, детальний план території та рішення про їх затвердження, згідно з «Генеральним планом м. Одеси», затвердженим рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 року №6489-VI територія виробничих підприємств та комунальних об`єктів, згідно з «Планом зонування території (зонінг) м. Одеси», затвердженим рішенням Одеської міської ради від 19.10.2016 року №1316-VII територія комунально складських зон, КС-5 де можливе розміщення об`єктів, що пов`язані з експлуатацією існуючих будівель та споруд, що свідчить про відсутність у п. 5 містобудівних умовах та обмеженнях права власності або користування земельною ділянкою, вказаний договір купівлі-продажу від 13.03.2017 року не підтверджує право власності на земельну ділянку або користування земельною ділянкою.

Крім того, згідно розробленого головним архітектором проекту ОСОБА_1 (сертифікат АА №002874) та головним інженером проекту ОСОБА_2 (сертифікат АР №012191), встановлено, що загальна площа ділянки після реконструкції становить 518,0 кв.м. та площа благоустрою території становить 330,7 кв.м., що є порушеням абз. 2 ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме видані містобудівні умови та обмеження без документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому, порушення відповідачем містобудівного законодавства, посягають на встановлений законодавством порядок забезпечення сталого розвитку територій, та як наслідок, призводять до виникнення факту самочинного будівництва, що обумовлює звернення Управління до суду з адміністративним позовом про скасування містобудівних умов та обмежень.

Вищевказані обставини, свідчать про, що вищевказані містобудівні умови та обмеження видані з істотними порушенням норм чинного законодавства, що є підставою для їх скасування у судовому порядку.

Беручи до уваги викладене, суд вбачає правові підстави для скасування оскаржуваних містобудівних умов і обмежень.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6; ) до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради (місцезнаходження: 65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 10; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Технологія.Процеси.Контроль (місцезнаходження: 28040, Кіровоградська область, смт. Олександрівське, м. Олександрія, вул. Клубна, буд. 9; ) про скасування містобудівних умов і обмежень від 12.10.2017 року № 01-06/17 - задовольнити.

Скасувати містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, затверджені наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 12.10.2017 року №01-06/171 «Реконструкція Нежитлового одноповерхового будинку з надбудовою під адміністративні приміщення з випробувальним центром агропродукції та продуктів її переробки без зміни геометричних параметрів фундаментів у плані» за адресою: м. Одеса, Суворовський район, вул. Миколи Гефта, 5, видані замовнику будівництва Товаристу з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Технологія.Процеси.Контроль».

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.05.2023 р.

Суддя О.М. Тарасишина