Справа № 580/2664/23
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року справа № 580/2664/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 18 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику війни;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.01.2023 нарахування пільг ОСОБА_1 у розмірі 50-відсоткової знижки при оплаті за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 18 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику війни.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 24.02.2004. Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №5551) передбачено надання особам, які мають статус учасника війни, право на отримання 50-відсоткової знижки при оплаті за користування житлово-комунальними послугами. З 01.01.2023 позивачці припинено падання зазначеної пільги. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 28.02.2023 № 1913-1094/М-02/6-2300/253 позивачці, серед іншого повідомлено, що у неї відсутнє право на отримання пільги на оплату житлово-комунальних послуг з 01.01.2023, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї позивача становить 4065,08 грн, що перевищу розмір податкової соціальної пільги 3760,00 грн. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує її права.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Від представника відповідача 03.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що заява позивача від 25.01.2023 подана відповідно до Закону України «Про звернення громадян», прохальна частина якої містила прохання позивача надати роз`яснення щодо причин припинення надання пільг на сплату житлово - комунальних послуг. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 28.02.2023 № 1913-1094/М-02/6-2300/23 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» надано роз`яснення позивачу, щодо підстав припинення надання пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами. Зокрема вказано, що згідно з мігрованою електронною особовою справою рішенням від 27.12.2005 № позивачу призначено пільги на оплату житлово-комунальних послуг як учаснику війни. До складу сім`ї позивача включено ОСОБА_2 , 1941 року народження. По 31.12.2022 пільга надавалась у грошовій безготівковій формі. Загальна сума пенсії позивача з 01.07.2022 по 31.12.2022 становила 23415,93 грн, ОСОБА_2 - 25365,06 грн. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї становив 4065,08 грн, а саме ((23415,93 грн + 25365,06 грн) / 6 міс / 2 особи), що перевищує розмір податкової соціальної пільги (3760,00 грн), встановлений з 01.01.2023. Отже, право на отримання пільги на оплату житлово-комунальних послуг з 01.01.2023 у позивача відсутнє. З огляду на вищезазначене, Головне управління діяло відповідно до чинного законодавства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулася до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою від 25.01.2023. У вказаній заяві позивач просила надати відповідь, на якій підставі, вона як учасник війни, з 1 січня 2023 року не має права отримувати пільги на житлово - комунальні послуги.

Департамент соціальної політики Черкаської міської ради листом від 30.01.2023 № 845/28-1/01-9 направив заяву позивача на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для розгляду за належністю.

Листом від 28.02.2023 № 1913-1094/М-02/6-2300/23 Головне управління надало позивачу роз`яснення щодо підстав припинення надання пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами.

У листі від 28.02.2023 відповідач повідомив, що відповідно до пунктів 4, 5 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) учасники війни користуються пільгою у розмірі 50% знижки плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством, та 50% знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 389 (далі - Постанова № 389) затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї (далі - Порядок № 389).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, зокрема: учасники війни; особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдови (вдівці) та батьки померлих осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 389 пільги з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, тепло та електропостачання, природний газ (в тому числі послуги з транспортування, розподілу та постачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, надаються, зокрема, за рахунок коштів державного бюджету, у разі якщо середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

До членів сім`ї пільговика під час надання пільг належать особи, на яких згідно із законодавчими актами, поширюються пільги: дружина (чоловік); їх неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; непрацездатні батьки; особа, яка перебуває під опікою або піклуванням пільговика та проживає разом з ним.

Відповідно до підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга обчислюється як добуток місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 01 січня звітного податкового року, на 1,4 та округлений до найближчих 10 гривень: 2684,00*1,4=3760,00 грн. Отже, з 01.01.2023 розмір податкової соціальної пільги становить 3760,00 грн.

Згідно з мігрованою електронною особовою справою рішенням від 27.12.2005 № позивачу призначено пільги на оплату житлово-комунальних послуг як учаснику війни. До складу сім`ї позивача включено ОСОБА_2 , 1941 року народження, по 31.12.2022 пільга надавалась у грошовій безготівковій формі.

Загальна сума пенсії позивача з 01.07.2022 по 31.12.2022 становила 23415,93 грн, ОСОБА_2 - 25365,06 грн. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї становив 4065,08 грн, а саме ((23415,93 грн + 25365,06 грн) / 6 міс / 2 особи), що перевищує розмір податкової соціальної пільги (3760,00 грн), встановлений з 01.01.2023. Тому право на отримання пільги на оплату житлово-комунальних послуг з 01.01.2023 у позивача відсутнє. Також, проінформовано позивача про право звернутися із заявою та необхідними документами за призначенням житлової субсидії.

Вважаючи відмову у наданні на оплату житлово-комунальних послуг протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення, формування в суспільстві шанобливого ставлення до них врегульовані Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 (далі - Закон 3551).

Частиною 1 статті 1 Закону №3551 визначено, що Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом:

- створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття;

- організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів;

- виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни;

- надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №3551 законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Згідно статті 4 Закону №3551 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 24.02.2004. Отже, на позивача поширюється дія Закону №3551.

Статтею 14 Закону №3551 визначені пільги учасникам війни.

Відповідно до 1, 2, 4, 5, 6, 18 частини 1 статті 14 Закону №3551 учасникам війни надаються такі пільги:

1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів;

2) безплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів);

4) 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

5) 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю);

6) 50-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення;

18) позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Згідно частини 2 статті 14 Закону №3551 пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам війни та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Відповідно частини 3 статті 14 Закону №3551 площа житла, на яку нараховується 50-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати.

Згідно із Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 статтю 14 Закону №3551 було доповнено частиною 6, яка передбачала, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 частину 6 статті 14 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України частина 6 статті 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України в рішенні від 18.12.2018 №12-р/2018 зазначив, що встановивши у частині шостій статті 14, частині другій статті 16 Закону № 3551 умову для отримання окремих пільг, держава переклала обов`язок щодо соціального захисту учасників війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, на членів їхніх сімей, що не відповідає суті конституційних гарантій щодо забезпечення соціального захисту цих осіб. Такий підхід нівелює позитивний обов`язок держави щодо соціального захисту вказаних осіб та членів їхніх сімей у розумінні частини п`ятої статті 17 Конституції України.

Конституційний Суд України вважає, що забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них частиною першою статті 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України в поєднанні з частиною першою цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави.

Дослідивши матеріали справи та законодавство України у сфері соціального захисту громадян, Конституційний Суд України дійшов висновку, що рівноцінної заміни або компенсації скасованих пільг для учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, законодавець не передбачив.

Обмеження або скасування положеннями Закону № 76, які є предметом конституційного контролю, пільг, установлених Законом № 3551, фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України виходить із того, що для відновлення попереднього рівня соціального захисту учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг потрібно передбачити кошти у Державному бюджеті України, внести відповідні зміни до законів України.

Отже, встановивши невідповідність Конституції України (неконституційність) абзацу другого підпункту 1, абзацу другого підпункту 2, абзаців другого, третього, четвертого підпункту 3 пункту 9 розділу I Закону № 76, частини шостої статті 14, частини другої статті 16 Закону № 3551, Конституційний Суд України вважає за доцільне відтермінувати втрату чинності цими положеннями на три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, Конституційний Суд України рішенням від 18.12.2018 №12-р/2018 відтермінував на три місяці втрату чинності частиною 6 статті 14 Закону №3551 з метою відновлення державою попереднього рівня соціального захисту учасників війни або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг, виділення коштів у Державному бюджеті України, та внесення відповідних зміни до законів України.

Отже, з 19.03.2019 (після збігу тримісячного строку з дня прийняття рішення Конституційного Суду України Верховною Радою України) частина 6 статті 14 Закону №3551 втратила чинність та застосуванню не підлягає.

Проте нормативно-правових актів щодо відновлення попереднього рівня соціального захисту учасників війни або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг, встановлених Законом №3551, на виконання рішення Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 Верховною Радою України не приймалось.

Враховуючи обов`язок держави відновити попередній рівень соціального захисту учасників війни, суд виходить з наявності у позивача права на отримання соціальних пільг у розмірі не меншому ніж той, який існував до внесення змін Законом №76-VIII від 28.12.2014 до статті 14 Закону №3551.

З огляду на зазначене суд вважає, що позивач має право на отримання пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пунктами 4, 5, 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як учаснику війни, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача провести позивачу з 01.01.2023 нарахування пільг у розмірі 50-відсоткової знижки при оплаті за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими п.п. 1, 2, 18 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику війни, слід зазначити наступне.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно п.п. 1, 2, 18 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни надаються пільги щодо безплатного одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів; першочергового зубопротезування; позачергового користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт).

З наведено слідує, що п.п. 1, 2, 18 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не регулюють порядок надання пільг на оплату користування житлово-комунальними послугами, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" та не надала доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими п.п. 4, 5, 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику війни.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) провести з 01.01.2023 нарахування пільг ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 50-відсоткової знижки при оплаті за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими п.п. 4, 5, 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику війни.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА