Справа № 420/4828/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4828/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати п.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 (по стройовій частині) № 321 від 30.11.2022, а саме: «Вважати таким, що самовільно залишив військову частину вчасно не прибувши після лікування. Зняти з усіх видів забезпечення з 29 листопада 2022 року;

визнати протиправною відмову командування військової частини НОМЕР_1 у прийнятті рапорту сержанта ОСОБА_1 від 29.11.2022, рапорту від 14.12.2022 та направленні сержанта ОСОБА_1 (номер обслуги 3 розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї) для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності для військової служби;

зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 29.11.2022, рапорт від 14.12.2022 та направити сержанта ОСОБА_1 (номер обслуги з розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї) для проходження медичного огляду з метою встановлення придатності до подальшого проходження військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно прийнято оскаржуваний наказ та не прийнято до розгляду рапорти надані позивачем, позивач вважає наказ відповідача та його дії протиправними та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що ним досліджено всі умови проходження служби позивачем та обґрунтовано прийнято оскаржуваний наказ.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2022 року №284 з 25.10.2022 року сержант призваний під час мобілізації ОСОБА_1 , номер обслуги 3 розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї був направлений до Баштанської ЦРЛ Миколаївської області на лікування. 3 27.10.2022 року Позивача було Знято з продовольчого забезпечення через військову частину НОМЕР_2 за морською нормою №3(польові умови) та видано продовольчий атестат.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3858 з 25.10.2022 по 28.10.2022 року у КПП «Багатопрофільна лікарня Баштанського району» Баштанської районної ради Миколаївської області ОСОБА_1 був госпіталізований з 25.10.2022 по 28.10.2022 року у КПП «Багатопрофільна лікарня Баштанського району» Баштанської районної ради Миколаївської області, де був встановлений діагноз «Гіпертонічна хвороба II ст., ступінь 3, кризовий перебіг. Ревматоїдний артрит».

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення № 6302 з 28.10.2022 по 04.11.2022 у КНП «Вознесенської багатопрофільної лікарні» Вознесенської міської ради 28.10.2022 з КПП «Багатопрофільна лікарня Баштанського району» Баштанської районної ради Миколаївської області для подальшого лікування та обстеження ОСОБА_1 переведений на наступний етап медичної евакуації до КНП «Вознесенської багатопрофільної лікарні» Вознесенської міської ради, госпіталізований до терапевтичного відділення.

Відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2680 04.11.2022 ОСОБА_1 було доставлено швидкою медичною допомогою до приймального відділення КНП «Березівська ЦМЛ» Березівської міської ради зі скаргами на підвищення артеріального тиску до 200/110 мм.рт.ст., запаморочення, інтенсивний, пульсуючий головний біль, нудоту, блювоту, біль за грудиною, задуху, наростання загальної слабкості. ОСОБА_1 було обстежено та госпіталізовано до терапевтичного стаціонару.

29.11.2022 - ОСОБА_1 був виписаний з лікування у КНП «Березівська ЦМЛ» Березівської міської ради. Згідно виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 2680 за підписом старшого ординатора хірургічного відділення 61 ММГ, л-т м/с Андрія Крук - «8. Лікувальні і трудові рекомендації: 1. Обмеження фізичних навантажень. 2. Нагляд лікаря в/ч. 3. Консультація кардіолога, ревматолога у плановому порядку. 4. На розсуд командира - направити хворого до санаторно-реабілітаційного закладу та проведення у ньому ВЛК для визначення ступеню обмеження придатності до військової служби (в/ч НОМЕР_3 - АДРЕСА_2 ».

Відповідно до рапорту на ім`я Командира мінометної батареї від 29.11.2022р. після виписки ОСОБА_1 прибув з лікування у КНП «Березівська ЦМЛ Березівської міської ради до в/ч НОМЕР_1 та склав рапорт на ім`я ОСОБА_3 мінометної батареї в/ч НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 про те, що прибув з лікування до в/ч НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач в прийнятті рапорту йому було відмовлено.

29.11.2022 ОСОБА_1 склав рапорт на ім`я Командира в/ч НОМЕР_4 про погіршення стану свого здоров`я, що унеможливлює подальше проходження військової служби та з проханням: «Згідно вимог «Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ» … надання можливості проходження ВЛК з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби для чого видати направлення на медичний огляд ВЛК та пакет інших документів».

Як зазначає позивач в прийнятті рапорту йому було відмовлено.

Відповідно до роздруківки з Журналу звернень «V. Щоденник» із медичної картки амбулаторного хворого № 1404 30.11.2022 у ОСОБА_1 погіршився стан здоров`я і він звернувся у в/ч НОМЕР_1 з приступами запаморочення, утрудненим диханням до військового лікаря.

02.12.2022 ОСОБА_1 відправив вказаний вище рапорт кур`єрською службою доставки, що підтверджується копією накладної кур`єрської служби доставки ПН №2515.

Як зазначає позивач, 03.12.2022 у військовій частині знову погіршилося самопочуття, викликали швидку медичну допомогу, зробили кардіограму та звернувся до військового лікаря за місцем служби.

Відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2958 КНП «Березівська ЦМЛ» БМР з 04.12.2022 по 07.12.2022 госпіталізований у КНП «Березівська ЦМЛ» БМР, у виписному епікризі зазначено: « 8.Лікувальні та трудові рекомендації: 1. Обмеження фізичних навантажень. 2. Нагляд лікаря в/ч. 3. Консультація кардіолога ВМКЦ ПР або КНП «ООКЛ» ООР для проведення дообстеження лікування. 4. На розсуд командира - виконання пацієнту ВЛК з приводу обмеженої придатності до військової служби».

Судом встановлено, що з 07.12.2022 по 23.12.2022 ОСОБА_1 знаходився на госпіталізації y КНП «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради. Вказане підтверджується копіями медичної документації форми № 027/о КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради, Кардіологічне відділення, Виписний епікриз із медичної картки № 22778 та копія довідки про перебування у кардіологічному відділенні з 07.12.2022 по 23.12.2022.

14.12.2022 ОСОБА_1 повторно надіслав кур`єрською службою доставки рапорт, про те, що знаходиться на лікуванні та з проханням забезпечити надання законної можливості проходження ВЛК з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби. Вказане підтверджується копією рапорту від 14.12.2022 з накладною кур`єрської служби доставки ПН № 2722.

Відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 3134 КНП «Березівська ЦМЛ» БМР з 23.12.2022 по 07.02.2023 був госпіталізований до КНП «Березівська ЦМЛ» БМР з діагнозом «Гіпертонічна хвороба II ст. з частими епізодами гіпертонічного кризу (210/120 мм.рт. ст.) та носовими кровотечами, ст. 2-3. Ризик 3, кризовий перебіг». Згідно виписного епікризу: ?8.Лікувальні та трудові рекомендації: 1. Обмеження фізичних навантажень. 2. Нагляд лікаря в/ч. 3. Консультація кардіолога ВМКЦ ПР або КНП «ООКЛ» ООР для проведення дообстеження лікування. 4. На розсуд командира - виконання пацієнту ВЛК з приводу обмеженої придатності до військової служби».

З виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 405 КНП «Березівська ЦМЛ» БМР 07.02.2023 звернувся до Березівської ЦМЛ з помірним болем, набряком та гіперемією шкірних покривів у лівому стегні, підвищенні температури тіла до 37,2 градуси С, де був оглянутий військовим хірургом та госпіталізований до 20.02.2023.

З 20.02.2023 ОСОБА_1 перебував на лікуванні у КНП «Березівська ЦМЛ» БМР.

Тим часом, 30.11.2022 року із рапортом (вх. №7569 від 30.11.2022 року) до командира військової частини НОМЕР_1 звернувся командир мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_5 про те, що « 30.11.2022 року сержант ОСОБА_1 не прибув піля лікування до розташування підрозділу після того, як 29.11.2022 року був виписаний з КНП «Березівська ЦМЛ» Березівської міської ради. Станом на 18 годину 00 хвилин до розташування підрозділу в район виконання завдань не прибув. На телефонні дзвінки не відповідає. Місце знаходження не відоме.»

09.12.2022 року із рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 (вх. №7898 від 09.12.2022 року) звернувся командир мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_5 із проханням вивести в розпорядження командира військової частини військовослужбовця призваного під час мобілізації сержанта ОСОБА_1 у зв`язку з самовільним залишенням частини понад 10 діб.

На підставі вищезазначених рапортів командиром військової частини НОМЕР_1 було видано накази №321 від 30.11.2022 року (по стройовій частині) та №139-РС від 09.12.2022 року (по особовому складу) щодо несвоєчасного прибуття до місця проходження військової служби(самовільного залишення військової частини) та зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Вказаним наказом визначено:

« 3. Вважати таким що самовільно залишив військову частину вчасно не прибувши після лікування. Зняти з усіх видів забезпечення з 29 листопада 2022 року.

сержант призваний під час мобілізації ОСОБА_1 , номер обслуги з розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї. Підстава: рапорт старшого лейтенанта Раделицького Ю.Р., №7569 від 30.11.2022 року.»

Як зазначає відповідач, 15.12.2022 року на адресу військової частини НОМЕР_1 дійсно надійшов рапорт Позивача від 14.12.2022 року, який було зареєстровано за вх. №1060 від 15.12.2022 року із Зверненням до командира мінометної батареї щодо надання законної можливості проходження військово - лікарської комісії. Натомість зазначений рапорт не було реалізовано, так як Позивач на момент надходження зазначеного рапорту вже перебував у самовільному залишенні військової частини та рахувався в розпорядженні командира військової частини.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо нерозгляду його рапортів протиправною, крім того позивач не погоджується з оскаржуваним наказом та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Відповідно до положень Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991 №1934-XII організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Органом державної військової та виконавчої влади на місцях у системі Збройних Сил України є командири (начальники) військових частин (установ, організацій), яким Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України "Про затвердження Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут), надано повноваження органу виконавчої влади в системі Міністерства оборони України.

Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Відповідно до вимог ст.26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 4 статті 24 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Частиною 1 статті 40 Закону №2232-ХІІ визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

При цьому, згідно з положеннями ч.2 ст.24 Закону № 2232-XII військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Згідно з вимогами п.15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та підтверджено матеріалами справи 29.11.2022 після виписки ОСОБА_1 прибув з лікування у КНП «Березівська ЦМЛ» Березівської міської ради до в/ч НОМЕР_1 та з 29.11.2022 по 03.12.2022 ОСОБА_1 знаходився у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , що, зокрема, підтверджується Роздруківкою з Журналу звернень «V. Щоденник» із медичної картки амбулаторного хворого № 1404.

В силу вимог ст.24 Закону №2232-XII саме день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про військовослужбовця обумовлено як можливість початку призупинення військової служби особи, що самовільно залишила військову частину.

За відсутності факту самовільного залишення військовослужбовцем військової частини чи місця проходження служби, у військової частини відсутні законодавчо визначені підстави для припинення виплати йому грошового забезпечення.

Відповідачем належних доказів неприбуття позивача до військової частини не надано, крім того судом встановлено, що позивач протягом тривалого часу перебував на стаціонарному лікуванні.

Отже, визнаючи оскаржуваним наказом № 321 позивача таким, що самовільно залишив військову частину та позбавляючи його всіх видів забезпечення 30.11.2022, відповідачем порушено положення ч.2 ст.24 Закону № 2232-XII та Порядку №260.

З огляду на викладене позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування п.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 (по стройовій частині) № 321 від 30.11.2022, а саме: «Вважати таким, що самовільно залишив військову частину вчасно не прибувши після лікування. Зняти з усіх видів забезпечення з 29 листопада 2022 року підлягає задоволенню.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення № 402).

Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією (далі-ВЛК) з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.

Відповідно до пункту 6.4 глави 6 розділу II Положення №402 у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (пункт 6.10 глави 6 розділу II Положення №402).

Медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (пункт 6.17 глави 6 розділу II Положення №402).

За нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, (далі Інструкція з діловодства у Збройних Силах України) рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення,- звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Як вже зазначено вище, позивач звертався до відповідача із рапортами від 29.11.2022, рапорту від 14.12.2022 та направленні сержанта ОСОБА_1 (номер обслуги 3 розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї) для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності для військової служби.

Однак відповідачем не надано жодної відповіді по суті поставлених позивачем у рапортах від 29.11.2022, рапорту від 14.12.2022 питань. При цьому факт отримання відповідачем вказаних рапортів ним не оспорювався.

Суд звертає увагу, що на даний час законодавством чітко не визначено та не передбачено ряд моментів при подачі рапортів військовослужбовцями, як-то реєстрація, термін розгляду, оформлення відповіді командира по суті.

Разом з тим, наведені вище положення передбачають право військовослужбовця на проходження військово-лікарської комісії за наявності достатніх підстав, переведення до іншого підрозділу тощо, а також ініціювання цих питань та подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.

Також згідно з пунктом 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.

Відтак, на думку суду, командир військової частини зобов`язаний протягом місяця розглянути рапорт (заяву) військовослужбовця та надати відповідь по суті порушених питань. При цьому суд не ставить під сумнів право командира діяти на власний розсуд, одноосібно приймаючи відповідні рішення з цього приводу.

Водночас під час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів щодо розгляду та надання відповіді, прийняття будь-якого рішення з приводу поданих позивачем рапортів, що свідчить про допущену ним бездіяльність.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що надані ним у якості доказів у справі документи, які свідчать про вжиття ним заходів щодо вирішення питання поставлених позивачем у відповідних рапортах, не звільняють відповідача від надання відповіді на такі рапорти.

Крім того, посилання відповідача на факт не перебування позивача у військовій частині, як підставу для ненадання відповіді на його рапорт суд вважає необґрунтованими, оскільки як встановлено судом позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною відмову командування військової частини НОМЕР_1 у прийнятті рапорту сержанта ОСОБА_1 від 29.11.2022, рапорту від 14.12.2022 та направленні сержанта ОСОБА_1 (номер обслуги 3 розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї) для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності для військової служби підлягає задоволенню. Належним способом захисту у такому випадку є зобов`язання відповідача розглянути відповідні рапорти та надати відповідь по суті порушених питань.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 (по стройовій частині) № 321 від 30.11.2022, а саме: «Вважати таким, що самовільно залишив військову частину вчасно не прибувши після лікування. Зняти з усіх видів забезпечення з 29 листопада 2022 року.

сержант призваний під час мобілізації ОСОБА_1 , номер обслуги 3 розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї

Підстава: рапорт старшого лейтенанта Раделицького Ю.Р., №7569 від 30.11.2022 року».

Визнати протиправною відмову командування військової частини НОМЕР_1 у прийнятті рапорту сержанта ОСОБА_1 від 29.11.2022, рапорту від 14.12.2022 та направленні сержанта ОСОБА_1 (номер обслуги 3 розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї) для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності для військової служби.

Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 від 29.11.2022, рапорт від 14.12.2022 та направити сержанта ОСОБА_1 (номер обслуги з розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї) для проходження медичного огляду з метою встановлення придатності до подальшого проходження військової служби.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко