Справа № 756/520/22
Суддя: Майбоженко А. М.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

17.05.2023 Справа № 756/520/22
Провадження № 2-а/756/4/23
Унікальний № 756/520/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Любін А.Ю.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки Фогеля В.В.,

представниці відповідача Сокирко Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 10.08.2021 року серії 1АВ №02117778, якою на позивачку накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної Постанови, 09.08.2021 о 19 год. 08 хв, за адресою: м. Київ, бульв. Дружби Народів, 36 було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад 016-0519, транспортний засіб CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_1 , що рухався зі в смузі для руху маршрутних транспортних засобів, що позначена дорожнім знаком 5.11, порушивши при цьому п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі IIДР), та скоївши правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З даною постановою позивачка не згодна, вважає її незаконною, оскільки відповідачем не доведений у встановленому законом порядку факт вчинення нею адміністративного правопорушення, рішення про накладення на нього стягнення прийняте без доказів її вини.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою вона звернулася із скаргою до Департаменту патрульної поліції м. Києва та листом №П-2160941/2703-2021 від 08.11.2021 року за скаргою позивачки було прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги, а постанова залишена без змін.

Позивачка вказує, що транспортним «CHEVROLET», номерний знак НОМЕР_1 , 09.08.2021 року вона не керувала.

У середині липня, віддала цей автомобіль у користування своєму знайомому ОСОБА_2 , зазначає, що із фотографії, що була зроблена в автоматичному режимі, видно, що автомобілем керує особа чоловічої статі.

Крім того, потік автомобілів не давав можливості перелаштуватися з смути маршрутних транспортних засобів.

Зазначає, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення , якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, однак оспорювана постанова надійшла на адресу Оболонського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м.Київ) 17.11.2021 року, тобто після спливу трьохмісячного терміну.

Вважає дії відповідача незаконними, необґрунтованими, а винесену постанову у справі про адміністративне правопорушення такою, що не ґрунтується на реальних фактах, доказів про вчинення ним даного адміністративного правопорушення відповідачем не надано. З викладених обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, просить поновити пропущений строк на оскарження постанови, оскільки, вона тільки 22.12.2021 року отримала лист від 08.11.2021 року про відмову у задоволенні заяви про скасування постанови.

12.09.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача вважає, що вимоги та твердження позивача про те, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту і процедури складання є безпідставними та необґрунтованими, оскільки оскаржувану постанову винесено т.в.о. інспектора ВУСАФПІДР УБДР ДП Клименко Микола Олександрович на підставі інформаційних файлів, та даних до них за результатами автоматичної фіксації події з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 016-0519, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації.

Зазначає про те, що автомобіль CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований на праві власності за позивачем, нею до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про іншого користувача транспортного засобу не внесено.

Постанова була звернута до виконання після прийняття рішення про відмову у задоволенні скарги позивача про скасування постанови від 08.11.2021.

Зазначає, що фотографіями підтверджено рух автомобілю в смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Крім того, вказує що до органів поліції не зверталась особа, яка керувала транспортним засобом, а тому притягнення до відповідальності його власника є правомірним.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, наголосила, що за кермом автомобіля перебувала інша особа, з цих підстав просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представниця відповідача в судовому засіданні просила позовні вимоги залишити без задоволення з підстав викладених у відзиві.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У поданій заяві позивач просить поновити строк на оскарження спірної постанови від 10.08.2021, посилаючись на те, що про існування постанови стало відомо 02.09.2021, коли отримала лист із постановою, того ж дня нею була написана заява про її скасування.

22.12.2021 року позивачка отримала лист від 08.11.2021 року про відмову у задоволенні її заяви.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Сам по собі інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Згідно вимог частини 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає можливим поновити позивачу процесуальний строк звернення із позовною заявою про оскарження постанови, оскільки він пропущений з поважних причин.

Судом встановлено, що Постанову серії 1AB № 02117778 від 09.08.2021 року винесено т.в.о. інспектора ВУСАФПІДР УБДР ДП Клименко Миколою Олександровичем на підставі інформаційних файлів, та даних до них за результатами автоматичної фіксації події з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - Система).

У вказаній постанові зазначається що, 09.08.2021 о 19 год. 08 хв, за адресою: м. Київ, бульв. Дружби Народів, 36 було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад 016-0519, транспортний засіб CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_1 , що рухався зі в смузі для руху маршрутних транспортних засобів, що позначена дорожнім знаком 5.11, порушивши при цьому п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі IIДР), та скоївши правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Даною постановою до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Звертаючись з позовом до суду позивачка посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення на те, що вона транспортним засобом не керувала, у постанові не встановлено склад її правопорушення, постанова не підлягає виконанню про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення та зазначає, що зважаючи на інтенсивність дорожнього руху, що зафіксовано на відеозаписі, його дії відповідали дорожній обстановці та не можуть вважатися порушенням правил дорожнього руху.

Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд враховує наступне.

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 016-0519, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації.

Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад 016-0519 має сертифікат відповідності UA.TR. 001 22 009-20.

Відповідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена т.в.о. інспектора ВУСАФПІДР УБДР ДП Клименком М.О., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ч. ч. 1, 2, 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно положень ст. 53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно положень п. п. 17.1, 17.2 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі. Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

З наявного в матеріалах справи фото-звіту правопорушення (а.с. 7-8) вбачається, що 09.08.2021 о 19 год. 08 хв, за адресою: м. Київ, бульв. Дружби Народів, 36 транспортний засіб «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух смугою для руху маршрутних транспортних засобів і здійснював перестроювання до іншої смуги через суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч.ч 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з положеннями п. 2.3 розд. 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 1.9 розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.4 (ґ) ПДР до групи інформаційно-вказівних знаків відносяться знаки, що запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Так, дорожнім знаком 5.11. «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» визначено, що смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Відповідно до п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

У примітці до вказаної статті 122 КУпАП роз`яснено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що здійснення автоматичної фіксації порушення має обов`язково містити відображення знаку, яким врегульовано облаштування смуги для руху маршрутних транспортних засобів, оскільки організація дорожнього руху не передбачає встановлення таких знаків безпосередньо перед автоматичним приладом. Доказів того, що смуга, рух по якій зафіксовано приладом, не є смугою для руху маршрутних транспортних засобів суду не надано стороною позивача, тобто не спростовано обставину, викладену органом владних повноважень у оскаржуваній постанові.

Статтею 280 КУпАП визначено, що особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно зі частиною 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Отже, суб?єктом правопорушення даної категорії справ можуть бути: належний користувач транспортного засобу; фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб; керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб; особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи; особа, яка ввезла транспортний засіб на іноземній реєстрації на територію України.

При цьому, КУпАП регламентує можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної у ч. 1 статті 14-2 Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Однією з підстав звільнення відповідальної особи, зазначеної у 1 статті 14-2 Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі встановлення належного користувача транспортного засобу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14 листопада 2018 року № 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що ій не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Судом встановлено, що позивачка не звернулася для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача (в даному випадку - особи, якій передано вищевказаний автомобіль на зберігання та користування.

Частиною 1 статті 279-3 КУпАП передбачено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Судом встановлено, що позивачка добровільно передала для користування належний їй автомобіль іншій особі, а ця особа з заявами про визнання факту вчинення адміністративного правопорушення не зверталась, згоду на притягнення себе до відповідальності не надавала. Тобто законодавчо визначені підстави для звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за правопорушення відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання позивача на те, що відповідачем порушено строк на звернення постанови до примусового стягнення не є підставою для скасування оскаржуваної постанови та не входить до предмету доказування у справі. Рішення державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження поза межами строків пред`явлення виконавчого документу до виконання може бути оскаржено позивачем у порядку ст.280 КАС України.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 72, 77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 122, 219, 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії 1АВ №02117778 від 10.08.2021 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.05.2023

Суддя: А.М.Майбоженко