Справа № 203/4712/22
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/4712/22
Провадження № 2-а/0203/11/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

при секретарі - Погібному О.Ю.,

розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу у паперовій формі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 з пропуском з поважних причин своєї необізнаності строку, що відповідно до ст. 289 КУпАП підлягає поновленню, оскаржила до суду в порядку пункту 3 частини першої статті 288 цього Кодексу накладення стягнень за ч. 2 ст. 1321 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень за постановою серії АА № 00000011 старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, ОСОБА_2 , від 23 липня 2022 року; 17 000 гривень за постановою серії АА № 00000014старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, ОСОБА_3 , від 23 липня 2022 року і 34 000 гривень за постановою серії АА № 00000294 заступника директора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, Сидоренко А. В., від 03 серпня 2022 року, пред`явивши адміністративний позов з підстав незаконного притягнення до адміністративної відповідальності двічі за одне й те саме ж внаслідок грубого порушення порядку збирання доказів за ст. 251 КУпАП, за якого фіксація адміністративних правопорушень відбувалась технічними засобами, які не відповідають Технічному регламенту законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабміну від 13 січня 2016 року № 94, а обставини для спростування її, позивача, заперечень встановлені за відсутності інформації про обов`язкові метадані, передбачені п.12, 14, 15, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, без яких неможливо перевірити законність висновків уповноваженої особи про перевищення нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим просила скасувати постанови про накладення стягнення і закрити провадження у справах про адміністративне правопорушення. Позивач аргументувала незаконність накладення стягнення, серед іншого, також порушенням вимог п.п. 1, 8 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27 вересня 2021 року, всупереч яким оскаржувані постанови не підписані уповноваженою особою та не направлені позивачу, не відповідаючи приписам ч. 2 ст. 2 КАС України про право позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідач, Державна служба України з безпеки на транспорті, у поданому в електронній та паперовій формі відзиві позов не визнав повністю, категорично заперечуючи проти його задоволення з міркувань наявності повноважень за ст. 229 КУпАП притягнути до відповідальності згідно ст. 143 цього Кодексу власника транспортного засобу за наслідками виявлення і присікання проступку за ч. 2 ст. 1321 КУпАП, навівши аргументи про суворо дотриманий порядок фіксації проступків в автоматичному режимі з виміряними сертифікованим і введеним в експлуатацію пристроєм ваговими та габаритними параметрами транспортного засобу, які з урахуванням похибки перевищили нормативні на відповідній ділянці автомобільної дороги. Посилався на передбачену підзаконним Порядком, затвердженим постановою Кабміну № 1174 від 27.12.2019, можливість накладення КЕП із створенням електронної печатки для складання відповідної постанови. У відзиві відповідач стверджував про направлення позивачу всіх документів поштою, яка повернула всі відправлення без вручення за закінченням терміну зберігання, а витрати на правничу допомогу завищеними.

З відкриттям спрощеного позовного провадження ухвалою суду від 07 грудня 2022 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах офіційного з`ясування всіх обставин у справі проведена її письмова підготовка з обміном сторонами заявами по суті справи.

З оскаржених постанов від 23 липня 2022 року, прийнятих від імені відповідача, видно притягнення власника вантажного автомобіля «Мерседес-Бенц 1424», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності перевізника вантажу у справі про адміністративне правопорушення за рух 24 травня 2022 року о 13 годині 53хвилині і о 19 годині 32 хв. за адресою М-030 км 22+177 у Київській області та Н-031 км 122+000 у Полтавській області в порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху з перевищенням параметрів фактичної маси транспортного засобу на 6-7 % та навантаження на одинарну вісь на 11-12%, зафіксований автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, за що встановлена абсолютно визначена санкція ч. 2 ст. 1321 КУпАП.

Також, з оскарженої постанови від 03 серпня 2022 року, прийнятої від імені відповідача, видно притягнення власника вантажного автомобіля «Мерседес-Бенц 1424», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності перевізника вантажу у справі про адміністративне правопорушення за рух 04 червня 2022 року о 08 годині 56 хвилині за адресою М-030 км 22+177 у Київській області в порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху з перевищенням параметрів фактичної маси транспортного засобу на 12,1 % та навантаження на одинарну вісь на 20,6 %, зафіксований автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки га автомобільному транспорті, за що встановлена абсолютно визначена санкція ч. 2 ст. 1321 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення всупереч ч. 2 ст. 288 КУпАП відповідач разом з відзивом в порушення ч. 4 ст. 162 КАС України не надіслав, обмежившись вибірковим наданням засвідчених копій документів з такої справи, які суд приймає відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 77 КАС України за покладені в основу оскаржуваної постанови за відсутності жодних повідомлень відповідача в порядку ст. 79 цього Кодексу про об`єктивні причини неможливості подати інші докази правомірності свого рішення.

В судове засідання представник позивача не прибув, у поданих заявах, в тому числі 17 травня 2023 року, наполягав на розгляді справи у його відсутності, підтримав позов у повному обсязі, наполягаючи на скасуванні протиправних постанов із закриттям провадження у справах про адміністративне правопорушення з підстав відсутності в діяннях позивача складу проступку.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, що не перешкоджає судовому розгляду за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані письмові докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови відповідно до ст. 293 КУпАП, дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступних мотивів.

За відомостями наданих обома сторонами копій постанов суд безпосередньо переконався у відсутності власноручного підпису уповноваженої посадової особи, яка діє від відповідача, наявність якого вимагає ч. 9 ст. 283 КУпАП.

Ані спеціальна норма статті 283 КУпАП, ані загальні правила галузевого законодавства на засадах законності за визначенням ст.ст. 2, 7, 246 цього Кодексу жодним чином не допускають складання постанови про накладення адміністративного стягнення в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного (цифрового) підпису, через що затверджений постановою Кабміну № 1174 від 27.12.2019 підзаконний Порядок, сама по собі, в цій частині може застосовуватися суб`єктом владних повноважень виключно для прискорення процесу збирання доказів і обробки персональних даних та інформації в порядку ст. 278 КУпАП, позаяк не для надання юридичної сили складанню постанові в електронній формі без внесення відповідних змін до КУпАП. До того ж, відповідач у відзиві визнає свій обов`язок за п.п. 1, 8 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27 вересня 2021 року, друкувати на папері постанову про накладення стягнення для направлення поштовим зв`язком, що у системному зв`язку з порядком набрання законної сили такою постановою згідно ст. 291 КУпАП має тлумачитися через визначення оригіналу документа відповідно до ст.ст. 5, 7, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», за яким електронний документ не може бути застосовано як оригінал постанови, яка відповідно до статей 7, 8, 246, 283 КУпАП може бути створена лише в одному оригінальному примірнику документа на папері, а однакову юридичну силу оригіналу має і електронний документ, і документ на папері якщо автором створюються кожен з цих документів ідентичних за документарною інформацією та реквізитами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому за відсутності оскаржуваних постанов у паперовій формі з «живими» власноручними підписами уповноважених посадових осіб відповідача виключена юридична сила такої постанови у формі електронного документа, як акта настання публічної відповідальності особи, а прийняття постанови виключно в електронній формі наразі не відповідає засадам законності за критеріями прийняття постанови у визначений законом спосіб за п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України.

До того ж, відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами відповідно до бланкетного викладу диспозиції ч. 2 ст. 1321 КУпАП поставлена в залежність згідно п.п. 1.10, 22.5 Правил дорожнього руху у встановленні з об`єктивної сторони складу проступку обов`язково предмету за типом транспортного засобу, який характеризується кількістю вісей, а також місця вчинення автомобільної дороги державного значення, яка позначена відповідними дорожніми знаками, що підлягає доведенню згідно з істиною на засадах тлумачення усіх сумнівів у доведеності вини особи відповідно до ст. 62 Конституції України на її користь.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку прийняття рішення про адміністративну відповідальність має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, а нехтування вимогами точного і однозначного опису установлених під час розгляду справи обставин при складанні постанови про накладення стягнення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні, виходячи з чого Верховний Суд у своїй постанові Касаційного адміністративного суду від 30.05.2018 виклав для подібної справі № 337/3389/16 висновки про оцінку обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

І якщо доводи позивача про використані прилади вимірювання не заслуговують на увагу, як явно необґрунтовані, внаслідок наявності фактичних даних про їх державну повірку та формулу розрахунку допустимої похибки, то місце події в оскаржуваних постановах описане неоднозначно, попри наявну у відповідача можливість використати з цією метою для усунення будь-яких сумнівів розташування автоматичного пункту фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зокрема, на 50°39'88.711"N (північної широти) і 30°72'37.548"E (східної довготи). При цьому, відповідач недобросовісно використовує технічні скорочення у поєднанні у словосполученні з поняттям адреси без позначення одиниці вимірювання відстані за загальноприйнятими правилами для розшифрування, наприклад, 22+177, з огляду на що залишаються розумні сумніви в ділянці місцевості, на якій фіксувався рух транспортного засобу, і в напрямку маршруту, а визнання за М03 значення номеру автомобільної дороги міжнародного значення на території України сполученням Київ-Харків-кпп Довжанський буде вважатися не більше ніж припущенням, хоч би з високим ступенем ймовірності.

Відповідно, в самих оскаржуваних постановах не наведені достатні фактичні дані для однозначного висновку згідно з істиною, які обмеження параметрів транспортних засобів діяли на місці події, і в зоні дії яких дорожніх знаків останнє знаходилося, як з точки зору визначення категорії автомобільної дороги, так і з точки зору поінформованості учасника дорожнього руху про автофіксацію та право відповідача, вживати заходів реагування за наслідком такої поінформованості, що покладається тягарем на відповідача згідно ст. 77 КАС України з підтвердженням наявності на шляху слідування водія дорожнього знаку 5.70 «Фото/відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» пункту 33 Правил дорожнього руху.

Враховуючи покладення обов`язку збирати докази за ч. 2 ст. 251 КУпАП саме на відповідача, який діє в офіційній якості виявлення правопорушення, з`ясована істотна неповнота в описанні місця події має тлумачитися на користь недоведеності дії для водія обмежень параметрів для перевезення вантажу, бо за практикою тлумачення порушень права на захист Європейським Судом з прав людини в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» в силу статті 6 КАС України на засадах рівності всіх перед законом та судом і верховенства права суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, коли викладена фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак його складу, а так само суд не має права самостійно редагувати таку фабулу.

Крім того, оскаржувні постанвои за 23 липня 2022 року не містять жодних фактичних даних про перевезення вантажу не за одним маршрутом, а після вантажно-розвантажувальних робіт, або про переривання поїздки, з огляд на що для скоєного 24 травня 2022 року характерне вчинення одиничного продовжуваного проступку, за який на конституційних засадах згідно ст. 61 Основного Закону може бути накладене виключно одне стягнення, а провадження у другій справі підлягає закриттю за п. 8 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, відповідач у з`ясованих обставинах необґрунтовано використав надані йому повноваження для втручання в експлуатацію транспортного засобу всупереч меті, з якою йому надані повноваження контролю безпеки на наземному транспорті, а постанови складені з недобросовісно описаними підставами притягнення до адміністративної відповідальності за проступок, через що у підсумку за п.п. 5, 6, 10 ч. 2 ст. 2 КАС України виключається законність дій та рішень відповідача, в цілому, в порушення п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 2 цього Кодексу.

До способів судового захисту за визначенням у ст. 5 КАС України віднесене визнання за позовом особи протиправним та скасування індивідуального акта суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень з можливістю забезпечення його ефективності у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень також в інший спосіб, чому відповідають загальні повноваження судів при вирішенні справи адміністративної юрисдикції згідно ч.ч. 2-3 ст. 245 КАС України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язавши суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, складаючи зміст функції судового нагляду у сфері публічно-правових відносин.

Особливості вирішення у спрощеному провадженні адміністративної справи відповідно до ст. 286 КАС України обумовлені правилами ст.ст. 245-246 і глави 24 КУпАП про предмет перевірки судом згідно ст. 293 КУпАП законності й обґрунтованості винесеної у справі про адміністративне правопорушення постанови, у формі якої на виконання владних управлінських функцій видається індивідуальний акт реалізації адміністративної відповідальності фізичної особи, з огляду на що такі особливості передбачають ефективний судовий контроль не лише за визначенням міри адміністративної відповідальності, а й, в цілому, за порядком притягнення особи до такої відповідальності, не обмежуючись при цьому суто судовим наглядом.

Відповідно, між ст.ст. 5, 245 КАС України і ч. 3 ст. 286 цього Кодексу немає колізії чи конкуренції загальної і спеціальної норм у визначені повноважень суду при вирішенні справи, оскільки з метою забезпечення на практиці ефективності визнання індивідуального акта протиправним, окрім позбавлення його юридичної сили внаслідок скасування, субсидіарно передбачена можливість, залежно від характеру протиправності, не залишати вирішення питання притягнення до адміністративної відповідальності на власний розсуд суб`єкта владних повноважень, а прийняття рішення на користь позивача, остаточно припинивши діяльність суб`єкта владних повноважень у цій сфері на засадах верховенства права в аспекті правової визначеності стану позивача.

Суд за наслідками розгляду адміністративної справи дійшов висновку ухвалити згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України це рішення про скасування протиправної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення провадженням за п. 7 ст. 247 КУпАП, переконавшись за офіційно з`ясованих обставин в наявності підстав для скасування оскарженої постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 293 КУпАП внаслідок незаконності початку провадження у справі про адміністративне правопорушення через неправильну кваліфікацію скоєного з істотною невідповідністю розгляду відповідачем такої справи вимогам, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, який не може бути продовженим по закінчення строків накладення адміністративного стягнення, що за ст. 9 КУпАП усуває ознаку караності проступку.

Судові витрати у цій справі згідно ч. 1 ст. 132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу адвоката, що входить до предмета доказування. Беручи до уваги підстави скасування оскаржених постанов, які не можуть бути віднесені до реабілітючих позивача, а так само кількість неприйнятних доводів і аргументів представника позивача замість зосередження на предметі доказування, незалежно від результатів вирішення спору належить відповідно до ч. 8 ст. 139 КАС України витрати на правничу допомогу залишити на стороні позивача.

Керуючись ст.ст. 288, 293 КУпАП і ст.ст. 243, 246, 257, 262, 271-272, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати протиправну постанову серії АА № 00000011 старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, Савченко І. С., від 23 липня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 17 000 гривень штрафу у виді стягнення за ч. 2 ст. 1321 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити за п. 7 ст. 247 КУпАП.

Скасувати протиправну постанову серії АА № 00000014 старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, Василенко І.В., від 23 липня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 17 000 гривень штрафу у виді стягнення за ч. 2 ст. 1321 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити за п. 8 ст. 247 КУпАП.

Скасувати протиправну постанову серії АА № 00000294 заступника директора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, Сидоренко А. В., від 03 серпня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 34 000 гривень штрафу у виді стягнення за ч. 2 ст. 1321 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити за п. 7 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (ЄДРПОУ ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 3 000 грн. (трьох тисяч гривень).

Рішення набирає законної сили з плином десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення дня, впродовж яких може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Колесніченко