Справа № 380/4317/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року

справа №380/4317/23

провадження № П/380/4357/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в місті Львові в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного (далі - Національна академія, позивач) до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Франківський ВДВС, відповідач), просить суд: - визнати протиправними дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Юрчишин Ю.С.; - скасувати постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 21.12.2022 ВП №70540816: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 №380/17835/21 в частині нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення за період з 19.10.2018 по 29.09.2021 фактично виконане Національною академією до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Тому виконавче провадження №70540816 підлягає закінченню на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та без стягнення виконавчого збору. З огляду на це стверджує, що оскаржені постанови державного виконавця у виконавчому проваджені №70540816 є протиправними, тому просить їх скасувати.

Відповідач відзиву на адміністративний позов не подав. На вимогу ухвали суду про витребування доказів відповідач надав суду копії матеріалів виконавчого провадження (а.с.77-103).

Суд з`ясував зміст позовних вимог та заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення від 10.01.2022 у справі №380/17835/21, задовольнив повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного; серед іншого суд зобов`язав Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення за період з 19.10.2018 по 29.09.2021.

Це рішення суду набрало законної сили 12.07.2022 на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду (а.с. 39-44). На примусове виконання цього рішення Львівський окружний адміністративний суд 06.04.2022 видав стягувачу виконавчий лист №380/17835/21.

Адвокат Хлопецький О.О. в інтересах стягувача ОСОБА_1 звернувся до Франківського ВДВС із заявою від 09.12.2022 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №380/17835/21 від 06.04.2022 (а.с.80).

21.12.2022 державний виконавець Франківського ВДВС виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №70540816 (а.с.85). Того ж дня, 21.12.2022, державний виконавець прийняв постанови про стягнення виконавчого збору (а.с.83) та про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 84).

23.02.2023 Національна академія звернулася до Франківського ВДВС із заявою №990 від 23.02.2022 (а.с.101-102), повідомила про фактичне виконання рішення суду у справі №380/17835/21 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. В заяві повідомила державного виконавця, що індексація грошового забезпечення згідно з рішенням суду від 30.07.2021 у справі №380/4763/21 ОСОБА_1 була нарахована та виплачена за період з 01.01.2016 по 18.10.2018. Згідно з рішенням суду у справі №380/17835/21, нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення охоплює період для виплати середнього заробітку з 19.10.2018 по 29.09.2021 (період, коли ОСОБА_1 був звільнений з Національної академії та не отримував доходів від Національної академії). Тому в період з 19.10.2018 по 29.09.2021 у ОСОБА_1 дохід становив нуль (0) грн. в Національній академії, оскільки ОСОБА_1 з 19.10.2018 був виключений із списків особового складу Національної академії та не перебував на грошовому забезпеченні. В заяві Національна академія, за викладених обставин, вказала на наявність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки рішення суду виконане національною академією ще до відкриття виконавчого провадження, а саме 22.09.2022, а це виконавче провадження відкрито 21.12.2022, до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягненню не підлягає. До цього листа Національна академія додала копії платіжних доручень від 22.09.2022 про перерахування ОСОБА_1 згідно рішення суду у справі № 380/17835/21 середньоденного грошового забезпечення, судових витрат (а.с. 16,17).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування:

умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 4 Закону №1404-VІІІ визначені такі вимоги до виконавчого документа:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання (частина перша). Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку (частина третя).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт перший частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону №1404-VІІІ сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частини друга-четверта статті 27 Закону №1404-VІІІ).

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (частина дев`ята статті 27 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 42 Закону №1404-VІІІ кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» 02.04.2012 Міністерство юстиції України прийняло наказ №512/5, яким затвердило Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (в редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 №2832/5, далі Інструкція №512/5).

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Не пізніше наступного робочого дня з дня погашення у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 7, 9, 14 частини першої статті 39 Закону, державний виконавець на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Фінансування виконавчого провадження регулює розділ VІ Інструкції №512/5 та містить такі норми:

Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Підстави для закінчення виконавчого провадження наведені в статті 39 Закону №1404-VІІІ. Так, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частинами другою, третьою статті 39 Закону №1404-VІІІ визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до норм частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

При вирішенні спору суд керується такими мотивами:

Представник в інтересах ОСОБА_1 , стягувача за виконавчим листом №380/17835/21 від 06.04.2022, звернувся до Франківського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження. Наданий стягувачем виконавчий лист №380/17835/21 від 06.04.2022 відповідав вимогам, встановленим статтею 4 Закону №1404-VІІІ, тому державний виконавець Франківського ВДВС на виконання вимог статті 26 Закону №1404-VІІІ мав підстави та обов`язок відкрити виконавче провадження, що він і зробив шляхом прийняття постанови від 21.12.2022 про відкриття виконавчого провадження №70540816.

Норми Закону №1404-VІІІ передбачають примусове виконання судового рішення. Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору. Виконавчий лист видано на виконання рішення суду зобов`язального характеру, таке не стосується випадків, визначених в частині п`ятій статті 27 Закону №1404-VІІІ, за яких виконавчий збір не стягується. Тому суд не бачить підстав визнавати протиправними та скасовувати постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, оскільки такі державний виконавець виніс правомірно.

Аргументи Національної академії щодо протиправності дій державного виконавця в частині перевірки виконання боржником судового рішення до відкриття виконавчого провадження суд відхиляє як помилкові. Суд зазначає, що надані суду матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що заява Національної академії від 23.02.2023 (наводилися обставини, які на думку позивача/боржника свідчили про те, що рішення суду у справі №380/17835/21 виконане ним до відкриття виконавчого провадження) надійшла до державного виконавця вже після відкриття виконавчого провадження. При цьому на стадії відкриття виконавчого провадження/надходження до державного виконавця виконавчого листа останній лише перевіряє його на відповідність вимогам статті 4 Закону №1404-VІІІ та не з`ясовує з боржником стан виконання рішення суду за цим виконавчим документом.

Суд дійшов висновку, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх інтересів як боржник за виконавчим документом, виданим на примусове виконання судового рішення. Як добросовісний учасник виконавчого провадження (боржник), позивач міг та повинен був надати державному виконавцю докази повного виконання вимог виконавчого документа до відкриття виконавчого провадження та просити його закрити. У разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір на підставі частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ не стягується. Отже, у разі обґрунтованості доводів Національної академії щодо повного виконання вимог виконавчого листа до відкриття виконавчого провадження, наведених ним в заяві від 23.02.2023 (щодо нарахування ОСОБА_1 компенсації втрат частини доходу у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення), державний виконавець повинен закінчити виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ, при цьому виконавчий збір не підлягає стягненню з боржника.

З огляду на викладені мотиви суду, позовні вимоги Національної академії про визнати протиправними дії державного виконавця Франківського ВДВС щодо відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, а також похідних рішень (постанов про стягнення виконавчого збору та визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження) є безпідставними та не підлягають до задоволення.

З огляду на висновки суду по суті спору, понесені Національною академією судові витрати на підставі статті 139 КАС України покладаються на позивача. Відповідач не надав суду доказів понесення судових витрат, які б підлягали розподілу.

Керуючись ст.ст. 19-22,25-26,90,139, 229,241-246,250,251,255,287,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій та скасування постанов - відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.