Справа № 640/4844/22
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року

м. Київ

справа № 640/4844/22

адміністративне провадження № К/990/36538/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Рибачука А.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 640/4844/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент містобудування та архітектури) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції»

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Ключковича В.Ю., суддів Беспалова О.О., Ганечко О.М.,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 08.02.2022 ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» звернулось до суду з позовом, у якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту містобудування та архітектури, оформлене листом від 13.01.2022 №39 та затверджене наказом Департаменту містобудування та архітектури від 13.01.2022 № 39 про відмову у видачі йому містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок :62:160:0005, :62:160:0006, :62:160:0007 на об`єкт будівництва «Будівництво торговельно-побутового комплексу на Броварському проспекті біля станції метро «Чернігівська» у Деснянському районі міста Києва»;

зобов`язати Департамент містобудування та архітектури видати йому містобудівні умови та обмеження для забудови земельних ділянок :62:160:0005, :62:160:0006, :62:160:0007 на об`єкт будівництва «Будівництво торговельно-побутового комплексу на Броварському проспекті біля станції метро «Чернігівська» у Деснянському районі міста Києва за намірами, зазначеними у заяві від 28.12.2021, а саме: абсолютна відмітка поверхні землі на ділянці будівництва в балтійській системі висот, м. - 103.5; абсолютна відмітка найвищої точки запланованого об`єкта будівництва в балтійській системі висот, м. - 173.55; абсолютна відмітка найвищої точки крана (БСВ) - 190.55;

зобов`язати Департамент містобудування та архітектури протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили надати суду звіт про його виконання.

Позовні вимоги ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» обґрунтувало тим, що для отримання містобудівних умов та обмежень для забудови земельної ділянки на зазначений вище об`єкт будівництва ним було надано відповідачу необхідний перелік документів, передбачений статтею 29 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), а наміри забудови відповідають містобудівній документації на місцевому рівні, проте Департаментом містобудування та архітектури йому було противно відмовлено у видачі таких з мотивів невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, без зазначення мотивів, що стали підставою для прийняття такого рішення.

2. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 31.05.2022 частково задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправним та скасував рішення Департаменту містобудування та архітектури, оформлене листом від 13.01.2022 №39 про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень;

зобов`язав Департамент містобудування та архітектури видати ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» містобудівні умови та обмеження для забудови земельних ділянок :62:160:0005, :62:160:0006, :62:160:0007 на об`єкт будівництва «Будівництво торговельно-побутового комплексу на Броварському проспекті біля станції метро «Чернігівська» у Деснянському районі м. Києва» за намірами, зазначеними у заяві від 28.12.2021;

в іншій частині позовних вимог - відмовив;

стягнув на користь ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» понесені ним витрати по сплаті судового збору розмірі 3 721,50 грн (три тисячі сімсот двадцять одна гривня п`ятдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури;

встановив Департаменту містобудування та архітектури строк в один місяць з дня набрання рішенням суду законної для подання звіту про виконання рішення;

попередив Департамент містобудування та архітектури про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

3. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 09.11.2022 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. 21.12.2022 ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказану вище постанову суду апеляційної інстанції з підстав, визначених пунктами 1, 3 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2022 - залишити в силі.

5. Верховний Суд ухвалою від 11.01.2023 поновив ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022 у справі № 640/4844/22; відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. У справі, яка розглядається суди встановили, що ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» уклало з Київською міською радою договори оренди земельних ділянок від 19.11.2003 за реєстровим №1126 та від 19.11.2003 за реєстровим №1127.

Згідно з пунктом 1 договору оренди земельної ділянки від 19.11.2003 №1126 орендодавець передає, а орендар приймає у довгострокову оренду на двадцять п`ять років земельну ділянку, місце розташування якої: проспект Броварський біля станції метро «Чернігівська» у Деснянському районі міста Києва, розміром 1,8168 га для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-побутового комплексу у межах, які перенесені в натуру (на місцевість) і зазначені на плані, що є невід`ємною частиною цього договору.

Право оренди ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: :62:160:0007.

Відповідно до пункту 1 договору оренди земельної ділянки від 19.11.2003 №1127 орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 10.07.2003 №638/798, передає, а орендар приймає у короткострокову оренду на п`ять років земельні ділянки, місце розташування яких: проспект Броварський біля станції метро «Чернігівська» у Деснянському районі м. Києва, загальним розміром 0,2179 га в межах червоних ліній для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-побутового комплексу у межах, які перенесені в натуру (на місцевість) і зазначені на плані, що є невід`ємною частиною цього договору, з них: земельна ділянка кадастровий номер :62:160:005 розміром 0,1101 га; кадастровий номер :62:160:006 розміром 0,1078 га.

Угодою про поновлення та про внесення змін та доповнення до договору оренди земельної ділянки поновлено вказаний договір оренди до 2013 року.

Договором про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк від 04.10.2021 дію договору оренди поновлено на п`ять років та викладено його у новій редакції, зокрема об`єктом оренди вказано земельні ділянки з такими характеристиками:

кадастрові номери - :62:160:0005, :62:160:0006;

місце розташування - на проспекті Броварському біля станції метро «Чернігівська» у Деснянському районі м. Києва;

цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

категорія земель - землі житлової та громадської забудови;

вид використання - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-побутового комплексу;

розмір (площі) земельних ділянок - з кадастровим номером :62:160:0005- 0,1101 га, в межах червоних ліній; з кадастровим номером :62:160:0006 - 0,1078 га, в межах червоних ліній.

Право оренди земельних ділянок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, присвоєно кадастровий номер: :62:160:0006 та :62:160:0005.

В подальшому, позивач через сервіс «Дія» 28.12.2021 подав до Департаменту містобудування та архітектури заяву про надання містобудівних умов та обмежень щодо об`єкта будівництва «Будівництво торговельно-побутового комплексу на проспекті Броварському біля станції метро «Чернігівська» у Деснянському районі м. Києва» на земельних ділянках за кадастровими номерами :62:160:0006, :62:160:0005, :62:160:0007 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

У цій заяві позивач вказав такі відомості:

вид будівництва - нове будівництво;

абсолютна відмітка поверхні землі на ділянці будівництва в балтійській системі висот, м. -103.5;

абсолютна відмітка найвищої точки запланованого об`єкта будівництва в балтійській системі висот, м. - 173.55;

абсолютна відмітка найвищої точки крана (БСВ) - 190.55.

Розглянувши заяву про надання містобудівних умов та обмежень, Департамент містобудування та архітектури у листі від 13.01.2022 №39 про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень повідомив, що відмовляє йому у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 3038-VI, а саме: невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» звернулось до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відмова відповідача не мотивована та не містить обґрунтування невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, оскільки в листі Департаменту містобудування та архітектури від 13.01.2022 №39 не вказано, яка невідповідність має місце, яким вимогам та якої саме містобудівної документації не відповідають наміри забудови.

При цьому, суд першої інстанції відхиляючи наведені відповідачем у відзиві на позов доводи про те, що невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні полягає у тому, що земельна ділянка за функціональним призначенням відноситься до території зелених насаджень загального користування та частково до території вулиць і доріг, тоді як позивач просив відповідача надати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва - будівництво торговельно-побутового комплексу, посилаючись на довідки (витяги) з містобудівного кадастру, виходив із того, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують що земельні ділянки з кадастровими номерами :62:160:0005, :62:160:0006, :62:160:0007 відносяться до території зелених насаджень загального користування та частково до території вулиць і доріг.

8. Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із правомірності відмови відповідача у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, які мають цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, орендованих позивачем , оскільки в чинному Генеральному плані м. Києва та проекті планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженому рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804 земельні ділянки щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови яких виник спір у цій справі за своїм функціональним призначенням відносяться до територій зелених насаджень загального користування та частково до територій вулиць і доріг, що вказує на невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Касаційна скарга позивача обґрунтована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував положення частини четвертої статті 29 Закону № 3038-VI та пункту 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109, без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 522/6069/14-а та постановах Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 640/18866/18, від 28.05.2020 у справі № 640/9160/19, від 17.11.2022 у справі 640/1636/19.

Також, в обґрунтування права на касаційне оскарження ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосовав положення частин четвертої та восьмої статті 29 Закону № 3038-VI, а висновок Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах - відсутній.

Окрім того, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанцій не дослідив зібрані у справі докази, оскільки залишив поза увагою, зокрема рішення Київської міської ради від 10.07.2003 № 638/798, яким остання змінила функціональне призначення території при наданні йому земельної ділянки.

10. У відзиві на касаційну скаргу позивача Департамент містобудування та архітектури вказує на законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції, у зв`язку із чим просить залишити останню без задоволення, а оскаржуване судові рішення - без змін.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

12. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Закон № 3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

14. Згідно із пунктом 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

15. За змістом пункту 7 частини першої статті 1 Закону №3038-VI містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

16. Генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту (пункт 2 частини першої статті 1 Закону №3038-VI).

17. Функціональна зона території - це визначена комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади, генеральним планом населеного пункту, планом зонування території частина території територіальної громади, щодо якої визначений певний набір дозволених (переважних (основних) та супутніх) видів цільового призначення земельних ділянок та відповідно до законодавства встановлені обмеження у використанні земель у сфері забудови (пункт 17 частини першої статті 1 Закону №3038-VI).

18. Статтею 8 Закону №3038-VI передбачено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Положеннями частин першої, третьої-четвертої статті 26 Закону №3038-VI передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

19. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування (частина п`ята статті 26 Закону №3038-VI).

20. Положеннями статті 29 Закону №3038-VI визначено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

21. Зміст наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, однією із підстав для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень або у подальшому під час здійснення державно-будівельного або судового контролю. Невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.

22. Так, згідно із частиною першою статті 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

23. Частиною першою статті 17 Закону №3038-VI визначено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

24. Згідно із вимогами статті 5 Закону України від 16.11.1992 № 2780-XII «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема: розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів.

25. Рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804 затверджено Генеральний план міста Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року.

26. Як стверджує відповідач у цій справі, в чинному Генеральному плані м. Києва та проекті планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженому рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804 земельні ділянки щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови яких виник спір у цій справі, за своїм функціональним призначенням відносяться до територій зелених насаджень загального користування та частково до територій вулиць і доріг, що, на його думку, вказує на невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні та в силу вимог частини четвертої статті 29 Закону № 3038-VI є підставою для відмови у їх наданні.

27. Так, за приписами статті 1 Закону України від 08.09.2005 № 2862-IV «Про автомобільні дороги» від (далі - Закон № 2862-IV) автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

28. Відповідно до статті 18 Закону № 2862-IV складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

29. Верховний Суд у постанові від 02.12.2021 у справі №640/23893/19 вже звертав увагу на той факт, що «цільове призначення земельної ділянки (категорія земель та певний вид використання земельної ділянки в межах відповідної категорії земель)» в розумінні Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та «функціональне призначення території» в розумінні Генерального плану м. Києва як містобудівної документації, розробленої відповідно до містобудівного законодавства та державних будівельних норм, не є тотожними і однорідними поняттями в регулюванні земельних правовідносин, оскільки в межах певної функціональної території міста Києва, визначеної містобудівною документацією, зокрема Генеральним планом м. Києва, можуть бути різні цільові призначення земельних ділянок.

30. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства (абзац 2 частини другої статті 24 Закону №3038-VI).

31. За правилами пункту «а» частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

32. Стаття 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон № 858-IV) містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

33. Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

34. Відповідно до статті 20 ЗК України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.

35. Водночас, поняття «цільове призначення земельної ділянки» нерозривно пов`язане із поняттям «категорія земель». Так, у статті 19 ЗК України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Отже, категорія - це основне цільове призначення кожної земельної ділянки.

36. Статтею 19 ЗК України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

37. Частиною першою статті 193 ЗК України встановлено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

38. Отже, відомості щодо цільового призначення земельної ділянки відображаються у державному земельному кадастрі.

39. На підставі інформації, зазначеної у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку судом першої інстанції встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :62:160:0005, :62:160:0006, :62:160:0007, що знаходяться на проспекті Броварському біля станції метро «Чернігівська» у Деснянському районі міста Києва, належать до категорії земель: землі житлової та громадської забудови; за цільовими призначенням: - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; вид використання - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-побутового комплексу.

40. Крім того, колегія суддів зазначає, що генеральним планом населеного пункту визначається планувальна довгострокова стратегія розвитку міста, однак положення закону не містять чіткого визначення поняття та змісту функціонального призначення території.

41. З огляду на викладене, оскільки вказані земельні ділянки на законних підставах перебувають у користуванні позивача, а їх цільове призначення визначено для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що також підтверджується відповідними довідками, наявними в матеріалах справи, ці земельні ділянки можуть бути використані для будівництва торговельно-побутового комплексу, з огляду на те, законодавством не встановлено обмежень використання цих земельних ділянок для вказаної мети.

42. За такого правового регулювання та встановлених обставин, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для висновку про невідповідність намірів забудови позивача вимогам містобудівної документації на місцевому рівні та наявність у межах спірних правовідносин підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

43. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відмова відповідача не мотивована та не містить обґрунтування невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а також відповідачем не доведено, що отримання позивачем містобудівних умов та обмежень призведе до порушення принципу планувально-просторової організації забудови, режиму чи параметрів забудови земельної ділянки або вказують на недоцільність розташування вказаної забудови в межах земельних ділянок щодо наміру забудови яких виник спір у цій справі.

44. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

45. З урахуванням наведеного, оскільки суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до скасування рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2022.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна фірма «Будівельні інвестиції» задовольнити.

Скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2022, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2022 у справі № 640/4844/22- залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіА.І. Рибачук Я.О. Берназюк Л.Л. Мороз