Справа № 400/405/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 р. № 400/405/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороз А. О. у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи, у письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовом:Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, пр. Центральний, 288,Миколаїв,54003,
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
про:стягнення штрафу в сумі 6 783,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (далі - позивач, Головне управління) звернулося з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 6783,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що посадовою особою позивача встановлено факт рекламування зовнішньої реклами магазину «Клюква» із сюжетом: «Распродажа! 90%» та «Скидака -20%», розміщеної у вітрині магазину, змiст якої має ознаки невідповідності вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України "Про рекламу", в частинi не відображення в рекламі відомостей про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, а також нормам ч. 1 ст. 7 Закону України "Про рекламу", в частині порушення принципу реклами щодо її законності. Головним управлінням прийнято рішення про накладення штрафів на відповідача за порушення законодавства про рекламу, які відповідачем добровільно не сплачені, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву.

Від відповідача до суду відзив не надходив, а копія вищезазначеної ухвали, яку суд направив відповідачу за адресою, зазначеною у позові, яка співпадає з адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду без вручення адресату з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Частиною 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Головне управління подало клопотання про розгляду справи в порядку письмового провадженн.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

21.10.2020 року шляхом здiйснення фотофіксації посадовою особою позивача встановлено факт розміщення зовнішньої реклами магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , із сюжетом «Распродажа! -90%» та «Скидки -20%», змiст якої має ознаки невідповідності вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України "Про рекламу", в частинi не відображення в рекламі відомостей про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, а також нормам ч. 1 ст. 7 Закону України "Про рекламу", в частині порушення принципу точності реклами.

У зв`язку з наведеним, позивачем складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 22.10.2020 року № 000020.

З метою ідентифікації рекламодавця зазначеної вище реклами та визначення її вартості, до відповідача направлено вимогу вiд 22.10.2020 року № 14.7.2-2-11/5855-20 (далі - Вимога) про надання належним чином засвiдчених копiй наступних документiв:

- договору з рекламодавцем про надання послуг з розповсюдження (розмiщення) визначеної зовнішньої реклами;

- документу, що підтверджує вартість розповсюдженої реклами за весь час її розповсюдження в поточному poці;

- документу, що підтверджує вартість виготовлення реклами;

- витягу з ЄДРПОУ або свiдоцтва про реєстрацію юридичної особи або фізичної особи підприємця рекламодавця зазначеної реклами;

- копію свiдоцтва платника податку/довідки про взяття на облiк платникiв податку рекламодавця визначеної реклами.

- витяг з ЄДРПОУ або свідоцтва про реєстрацію юридичної особи або фізичної особи підприємця розповсюджувача зазначеної реклами

- свідоцтва платника податку розповсюджувача зазначеної реклами

Зазначену вимогу отримано відповідачем за адресою проживання 27.10.2020 та за адресою магазину 29.10.2020.

Крім того, у Вимогі відповідача попереджено, що за неподання ним інформації щодо вартості розповсюдження реклами, передбачена фінансова відповідальність відповідно до п. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу".

Запитувані у вимозі документи у строк не надійшли, відповідачем призначено розгляд справи на 10.12.20220 о 10:00 год, про що повідомлено відповідача за двома адресами.

12.12.20202 Головним управлiння складено протокол вiд № 000013 про порушення законодавства про рекламу щодо невиконання вимог контролюючого органу щодо надання iнформації, в тому числi про вартість розповсюдженої реклами, за що згідно ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" передбачена вiдповiдальнiсть у виглядi штрафу у розмiрi 100 неоподаткованих мінімумів доходiв громадян.

16.11.2020 року позивач листом надiслав до вiдповiдача запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, призначений на 10.12.2020.

Запрошення отримано відповідачем 23.11.2020 року, однак на розгляд справи він не з`явився.

За результатами розгляду справи, Головним управління прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000017 від 10.12.2020 року, яким на відповідача за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Рішенням позивача про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000017 від 10.12.2020 року, з причин ненадання відповідної інформації про вартість розповсюдження реклами, на відповідача накладено штраф у розмірі 5083,00 грн.

Вказані рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу одержані відповідачем 17.12.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Засади рекламної діяльності в Україні визначаються Законом України "Про рекламу" від 03.07.1996 року № 270/96-ВР, який регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Відповідно до визначень, які містяться у ст. 1 цього Закону, реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг (абз. 6 ст. 1 Закону України "Про рекламу").

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про рекламу" реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про рекламу" встановлено, що в рекламі забороняється, зокрема, розповсюджувати рекламу (включаючи анонси кіно - і телефільмів), яка містить елементи жорстокості, насильства, порнографії, цинізму, приниження людської честі та гідності. Анонси фільмів, які мають обмеження щодо глядацької аудиторії, розміщуються лише у час, відведений для показу таких фільмів.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про рекламу" на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю. Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Частиною 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 7 ст. 27 Закону України "Про рекламу" у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказів оскарження у судовому порядку рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу відповідач суду не надав.

Суми штрафів, застосованих до відповідача відповідно до рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, відповідач добровільно не сплатив.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивач не надав суду доказів щодо вартості проведеної експертизи, а тому у суду відсутні підстави для її розподілу.

Керуючись ст. 2, 12, 19, 139, 241 - 246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (пр. Центральний, 288, м. Миколаїв, 543) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 6783,00 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят три гривні).

3. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз