Справа № 813/4805/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 813/4805/17 пров. № А/857/5332/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Хабазня Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року щодо встановлення судового контролю у справі № 813/4805/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Обласна МСЕК №3 Комунальний заклад Львівської обласної ради "Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи" про зобов`язання вчинити дії,-

судді в 1-й інстанції Гулик А.Г., Качур Р.П., Коморний О.І.,

час ухвалення рішення 13.04.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 18.04.2022 року,

В С Т А Н О В И В :

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у адміністративній справі №813/4805/17.

Заява обґрунтована тим, що 08.12.2021 позивач отримав лист Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області №53499/15-2021 від 24.11.2021, яким повторно відмовлено в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги з підстав, які були покладені в основу прийняття рішення комісії по розгляду з оформлення і виплати одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.10.2017, оформленого протоколом №10, про відмову у виплаті та повернення матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу, якому надана оцінка в рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17, а дії, які полягають у відповідній відмові, визнані судом протиправними.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №813/4805/17 протягом тридцяти робочих днів після закінчення правового режиму воєнного стану в Україні.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржило Міністерство внутрішніх справ України, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що МВС України прийняло рішення в Порядку №850 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та 12.11.2021 року затверджено відповідний Висновок.

Таким чином, фактично та у повному обсязі МВС України виконало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року у справі № 813/4805/17.

Просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року та відмовити у встановленні судового контролю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про встановлення судового контролю в справі, суд першої інстанції виходив з того, що суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.

Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №813/4805/17, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправним і скасовано рішення комісії по розгляду з оформлення і виплати одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.10.2017, оформлене протоколом №10, про відмову у виплаті та повернення матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до листа від 05.04.2016 №15/2-1171;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, та прийняти відповідне рішення з врахуванням обставин, встановлених судом у справі.

На виконання вказаного судового рішення Головне управління МВС України подало до МВС України висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . 10.09.2018 начальник відділу МОПСВ ДФОП МВС України Немченко Н.В. вказаний висновок не погодив, а директор ДФОП МВС України Шевнін С.М. 19.09.2018 відмовив в затвердженні такого висновку.

У листі від 21.09.2018 №15/2-3519 Міністерство внутрішніх справ України повідомило позивача про те, що під час опрацювання матеріалів з`ясовано, що ОСОБА_1 на дату звільнення (03.12.2015) був поліцейським, тобто право на отримання одноразової грошової допомоги виникло у нього саме в період дії Закону України Про Національну поліцію. З огляду на вказане, на думку відповідача, одноразова грошова допомога ОСОБА_1 підлягає нарахуванню і виплаті в порядку і розмірі, передбаченому Законом України Про Національну поліцію.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправним рішення відповідача, прийнятого на виконання судового рішення.

Окремою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №813/4805/17 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України усунути причини і умови, які сприяли невиконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17 прийняти рішення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, з урахуванням висновків суду, викладених судом у рішенні від 24.04.2018.

08.12.2021 позивач отримав лист Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, яким позивачу повторно відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги.

28.12.2021 року позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у адміністративній справі №813/4805/17.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також, згідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами.

Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення даної норми дає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів також зазначає, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"). У разі невиконання судових рішень добровільно, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження" щодо виконання судового рішення.

Апеляційний суд зазначає, що судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт також є формою забезпечення виконання судових рішень, однак може застосовуватись судом коли на час розгляду заяви про встановлення судового контролю заявником надано докази, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення. Встановлення судового контролю є специфічною формою судового провадження, яка має на меті забезпечення належного та в повному обсязі виконання рішення суду у тому випадку, коли інші встановлені законодавством механізми забезпечення такого виконання вичерпані та/або є неефективними.

Відповідно до матеріалів справи, Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №813/4805/17, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправним і скасовано рішення комісії по розгляду з оформлення і виплати одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.10.2017, оформлене протоколом №10, про відмову у виплаті та повернення матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до листа від 05.04.2016 №15/2-1171;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, та прийняти відповідне рішення з врахуванням обставин, встановлених судом у справі.

Окремою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №813/4805/17 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України усунути причини і умови, які сприяли невиконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17 прийняти рішення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, з урахуванням висновків суду, викладених судом у рішенні від 24.04.2018.

На виконання рішення та окремої ухвали Львівського окружного адміністративного суду МВС України прийняло рішення в Порядку №850 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та 12.11.2021 року затверджено відповідний Висновок (а.с.190, Том 3).

Відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачами на виконання судових рішень позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача.

Подаючи заяву про встановлення судового контролю, позивач посилається на лист Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, яким позивачу повторно відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги та просить встановити судовий контроль.

Разом з тим, МВС України прийняло рішення в Порядку №850 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та 12.11.2021 року затверджено відповідний Висновок.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що МВС України фактично виконало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року та окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року у справі № 813/4805/17, а саме прийняло рішення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, та затвердило відповідний Висновок, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про встановлення судового контролю у даній справі.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року щодо встановлення судового контролю у справі № 813/4805/17 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 16.05.2023 року