Справа № 240/72/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/72/23

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.,

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсійного забезпечення пенсії по інвалідності протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити право ОСОБА_1 на раніше призначену довічну пенсію за вислугу років.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наступних підстав:

- позивачу необхідно уточнити прохальну частину позовної заяви та зазначити дату, з якої позивач просить поновити йому виплату пенсії за вислугу років, враховуючи строки звернення до суду;

- позивачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач з 1994 року отримував пенсію за вислугу років.

Залишаючи без руху позовну заяву, судом надано строк для усунення недоліків шляхом подання уточненої позовної заяви у 2-х примірниках та у разі наявності підстав заяви про поновлення такого строку із обґрунтуванням причин поважності його пропуску та наданням відповідних доказів; доказів на підтвердження того, що позивач з 1994 року отримував пенсію за вислугу років.

18.01.2023 позивачем через Електронний суд подано заяву на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом надання окремої заяви.

У поданій заяві позивачем викладено вимоги наступного змісту:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що порушує право позивача на раніше призначену довічну пенсію за вислугу років);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 25.11.2009 поновити право позивача на раніше призначену довічну пенсію за вислугу років.

Також, позивач вказав, що до суду він звернувся 01.01.2023, тобто в півторамісячний строк після звернення до відповідача щодо порушення права на довічну пенсію за вислугу років.

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 08.02.2023 повернув позовну заяву позивачу з наступних підстав.

Так, суд вказав на відсутність нормативно-правового обґрунтування позовних вимог, норм права, на які позивач посилається як на підставу заявлених вимог. Отже, заява подана на усунення недоліків не є уточненою позовною заявою, оскільки не відповідає формі та вимогам ст. 160 КАС України.

Також, позивачем не подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом.

Крім того, враховуючи те, що позивачем заяву на усунення недоліків подано через підсистему "Електронний суд", позивач мав би надати докази направлення відповідачу її копії та доданих до неї матеріалів з описом вкладення, якщо подана заява є уточненою позовною заявою.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 скасовано ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 про повернення позовної заяви, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підставою для скасування ухвали про повернення позовної заяви стало те, що позивачем надано доказ направлення адміністративного позову відповідачу через підсистему "Електронний суд". Разом з тим, позивачем при усуненні недоліків адміністративного позову подано заяву про усунення недоліків зазначених в ухвалі Житомирського окружного адміністративного суду від 09.01.2023. В свою чергу, позивач саме обрав спосіб усунення недоліків, як подання заяви з уточненням позовних вимог, а не подання уточненого позову, що є правом позивача.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність обов`язку позивача надавати докази суду щодо направлення копії адміністративного позову іншій стороні, оскільки обов`язок направлення копії адміністративного позову відповідачу, в межах даних правовідносин, належить суду першої інстанції.

Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав щодо пропуску позивачем строку звернення до суду за період до 01.07.2022. Однак, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо застосування строку звернення до суду за період з 01.07.2022.

Отже, з врахуванням позиції Сьомого апеляційного адміністративного суду, суддя зазначає наступне.

Як було зазначено вище, на виконання вимог про залишення позовної заяви без руху позивач надав заяву, у якій викладено позовні вимоги.

У наступному абзаці позивач зазначив, що до суду він звернувся 01.01.2023, тобто в півторамісячний строк після звернення 14.11.2022 у фронт-офіс Бердичівського відділення ГУПФУ щодо порушення права на довічну пенсію за вислугу років. Відповідач самостійно призначив йому пенсію по інвалідності.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана позивачем заява є належною заявою на усунення недоліків, вказана заява розцінюється також і як заява з обгрунтуванням дотримання строків звернення до суду з позовом.

Вирішуючи питання щодо дотримання строків звернення з позовом та наявності підстав для їх поновлення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Отже, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

В свою чергу, як неодноразово вказував Верховний Суд отримання позивачем листа відповідача у відповідь на заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час початку вчинення дій щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивачем почали учинятись через значний проміжок часу з моменту, коли позивач отримав пенсію у меншому, на його думку розмірі.

У позовній заяві та заяві на усунення недоліків позивач зазначає, що відповідач самостійно без його відома з 25.11.2009 перевів його з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності. Зазначає, що до суду він звернувся 01.01.2023, тобто в півторамісячний строк після звернення 14.11.2022 у фронт-офіс Бердичівського відділення ГУПФУ щодо порушення права на довічну пенсію за вислугу років.

Разом з тим, до заяви на усунення недоліків позивачем було додано лист Пенсійного фонду України, в якому позивача повідомлено про те , що з дати призначення по 24.11.2009 він отримував пенсію за вислугу років, з 25.11.2009 отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 у справі 274/2622/20 з 01.01.2018 пенсія обчислюється в розмірі 76 % грошового забезпечення.

Так, з даних спеціалізованої системи документообігу суду встановлено, що позивач у квітні 2020 року звертався до суду з позовом у справі №274/2622/20, в якому просив :

-визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру пенсії з 76% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018, чим порушено право на пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років;

-визнати протиправною відсутність відомостей про розмірі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у відсотковий розмірах, не менших з тих, з яких обчислювався основний розмір пенсії до перерахунку: робота з таємними виробами, носіями, документами 10%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 10%;

-зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.01.2018 відповідно до Закону України №2262, здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.63 Закону № 2262, у порядку та розмірах, визначених постановою КМУ №103, виходячи з відсоткового значення розміру 76% сум грошового забезпечення з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (робота з таємними виробами, носіями, документами 10%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 10%) та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням суду від 25.09.2020 позов задоволено частково.

При цьому, як слідує зі змісту позовної заяви у вказаній справі, позивач сам зазначає про те, що 07.12.2008 набув права на пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років. 01.12.2017 ПФУ надав розрахунок пенсії по інвалідності, де зазначено складові грошового забезпечення з 25.11.2009.

Більш того, позивач особисто долучив до матеріалів справи копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 19.12.2009. Вид пенсії: по інвалідності.

Отже, суд вважає, що позивачу достеменно було відомо про призначення йому пенсії по інвалідності з 25.11.2009, тому доводи стосовно протилежного не заслуговують на увагу.

Крім того, суд апеляційної інстанції, повертаючи позовну заяву для продовження розгляду зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав щодо пропуску позивачем строку звернення до суду за період до 01.07.2022, зіславшись на постанову Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 .

Отже, з врахуванням викладеного та висновків Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 17.04.2023 у справі №240/72/23, позивачем не надано доказів того, що йому з 25.11.2009 не було відомо про призначення пенсії по інвалідності.

Доказів, які б перешкоджали вчасному зверненню з вказаним позовом позивач не надав.

Факт звернення у листопаді 2022 з відповідною заявою до відповідача та отримання відповіді на таку заяву не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення з позовом.

Інших обставин, які б свідчили про те, що позивач пропустив строк звернення з позовом з поважних причин не наведено.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 КАС України встановлено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зважаючи на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, а наведені ним причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними та, відповідно, поновлення строку звернення до суду, то суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачеві в частині позовних вимог з 25.11.2009 до 01.07.2022.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовом у справі №240/72/23, викладені у заяві від 18.01.2023.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. повернути позивачу в частині позовних вимог з 25.11.2009 до 01.07.2022.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Капинос