Справа № 320/16077/23
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 травня 2023 року Київ № 320/16077/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до суду звернувся ОСОБА_1 з вимогами до ПФУ про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо щодо виконання ч. 1 п. 4 постанови КМУ від 23.02.2022 №144 в частині, що стосується проведения перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а саме: неповідомлення ПФУ в одноденний строк після набрання чинності постановою ГУ ПФУ в м. Києві про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з додатком І і подання їх у п?ятиденний строк МО України; зобов?язання відповідача, відповідно до вимог вищевказаної постанови, повідомити ГУ ПФУ в м. Києві про необхідність підготовки списку на ОСОБА_1 , пенсія якого підлягає перерахунку, за формою згідно з додатком Іпостанови і подання його в п?ятиденний строк МО України.

Дослідивши позовну заяву в межах ч.1 ст.171 КАСУ на предмет дотримання ст.ст.160, 161, 123 КАСУ, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху з наданням заявникові десятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання позову у новій редакції із зазначенням у ньому:

обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги та доказів, якими вони підтверджені, зокрема, але не виключно, час та підстави взяття позивача на облік як пенсіонера із наданням суду розпорядження про призначення пенсії на момент взяття на облік; надання суду витягу з Реєстру застрахованих осіб позивача; обґрунтування порушення відповідачем прав, свобод та інтересів заявника із розкриттям змісту порушених прав; подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску; подання оригіналу квитанції про сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2147,20 грн; зазначення місця знаходження оригіналів документів, копії яких додані до позовної заяви.

Одночасно, суд звертає увагу, що наведення змісту положень законів, інших нормативно-правових актів, цитування у позовній заяві їх приписів без відповідної фактичної аргументації оспорюваних дій та/або рішення не є обґрунтуванням твердження про порушення прав та інтересів заявника.

Поміж іншого, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, суд зважає на таке:

відповідно до положень ч.1 ст. 122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила, що пенсія є регулярним щомісячним платежем, тому позивач при одержанні пенсії в квітні 2019 року повинен та міг знати про порушення його права на отримання виплати у повному розмірі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виконання ч. 1 п. 4 постанови КМУ від 23.02.2022 №144 в частині, що стосується проведения перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а саме: неповідомлення ПФУ в одноденний строк ГУ ПФУ в м. Києві про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, тобто, з 27.02.2022, однак з даним позовом позивач звернувся лише 12.04.2023, у зв`язку з чим суд констатує, що позовна заява подана із порушенням строку звернення до суду за відсутності заяви про його поновлення.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, суд зважає на таке:

як слідує із поданих документів, при зверненні до суду не сплачено судовий збір. Водночас, у позові ОСОБА_1 вказує, що він звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій - ветеран війни, проте, суд відхиляє це твердження, з огляду на наступне:

за статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст.131 КАСУ, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI) визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Зокрема ст.5 Закону №3674-VI передбачені пільги щодо сплати судового збору. Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. При цьому, статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"(далі- Закону №3551-XII).

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них встановлено ст.12 Закону №3551-XII. За змістом ст.22 вказаного Закону особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Таким чином, аналіз зазначених норм права вказує на те, що учасники бойових дій та особам, прирівняним до них звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу, а тому сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не є підставою для звільнення від сплати судового збору в усіх спорах.

Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі №240/934/20.

Як вбачається із матеріалів позову, підставою звернення до суду позивача стала бездіяльність відповідача щодо виконання ч. 1 п. 4 постанови КМУ від 23.02.2022 №144, а тому спірні правовідносини не пов`язані з наявністю та відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій, оскільки в даному випадку предметом спору є право особи, на перерахунок пенсійних виплат, що гіпотетично належить кожному пенсіонерові незалежно від набуття ним спеціального статусу. При цьому, заявником при зверненні до суду не заявлено вимоги про порушення його прав, передбачених саме ст.12 Закону №3551-ХІІ.

Ураховуючи викладене, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, на підставі положень п.13 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, суд не вбачає, тому останній повинен сплатити судовий збір на загальних підставах у розмірі 2147,20 грн. за дві вимоги немайнового характеру.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про витребування доказів (пенсійної справи) судом.

Дослідивши подане клопотання, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, з огляду на таке:

за загальним правилом кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення і виключення. Відповідно до п.5-6 ч.5 ст.160 КАСУ у позовній заяві, поміж іншого, зазначаються докази, які підтверджують кожну обставину заявленого позову.

Механізм та порядок витребування доказів у справі визначено ст. 80 КАСУ. Так, положеннями вказаної статті передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надання доказів вправі подати клопотання про їх витребування судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2)обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3)підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Заявлене позивачем клопотання про витребування доказів не відповідає вимогам, встановленим у статті 80 КАСУ; позивач не наводить обставин, які унеможливлюють самостійне надання витребовуваних доказів. Посилання ж на те, що документи (матеріали пенсійної справи) знаходяться у відповідача, не є безумовною підставою для витребування таких доказів судом, оскільки відмова пенсійного органу у добровільному наданні таких документів відсутня.

У зв`язку з чим, суд доходить висновку, що заявником не було вжито належних заходів для самостійного одержання доказів у справі, а заявлене клопотання про витребування таких документів судом є способом перекладання обов`язків учасника справи на суд.

Витребування доказів є правом, а не обов`язком суду і реалізація цього права поставлена в пряму залежність від того наскільки сумлінно учасник справи використав надані йому процесуальні можливості для самостійного їх одержання.

Суд акцентує увагу, що заявник не позбавлений права самостійного забезпечення доказів, в тому числі, і шляхом реалізації свого права на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з чим суд зазначає, що в Україні діє адвокатура, яка забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі громадянам, в тому числі і на безоплатній основі, в результаті надання такої допомоги позивач може отримати необхідну інформацію (документи) на адвокатський запит.

Частиною 1 ст. 169 КАСУ передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного КАСУ.

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені не належним чином, чого вимагає КАС України, суддя визнав за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст. 123, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

у задовленні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів судом, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.