Справа № 400/2603/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/2603/20
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі ГУДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «С» №1 від 06.05.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в його кафе реалізація та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку та/або з такими не здійснювалась. Крім того, пояснення інспекторів відповідача, які проводили перевірку, є недопустимими доказами, оскільки вони є юридично зацікавленими особами у вирішені справи.

Також, з протоколу про вилучення речей від 16.04.2020 року не вбачається, де знаходяться вилучені пляшки (в якому торговому приміщенні або поза торговим приміщенням), знаходились вони на реалізації, були реалізовані та чи є на них марки акцизного податку. Більш того, згідно цього протоколу вилучались пляшки горілки, а в акті перевірки йдеться про пляшку настійки Калган 0.5 л. В протоколі нічого не вказано, що на вилучених пляшках відсутні марки акцизного податку. Інших доказів в підтвердження факту реалізації та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку не існує.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.04.2020 року, на підставі наказу від 15.04.2020 року №752 «Про проведення фактичної перевірки», посадовими особами ГУДПС здійснено фактичну перевірку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить ФОП та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним.

В ході перевірки встановлені наступні порушення:

- ст.11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка;

- ч.20 ст.15 вказаного Закону, а саме: реалізація алкогольних напоїв без наявності дозвільних документів (ліцензії) на такий вид діяльності.

Результати перевірки зафіксовані в акті перевірки від 16.04.2020 року № 51/14- 29-32-01/ НОМЕР_1 .

На підставі вказаного акту перевірки, ГУДПС 06.05.2020 року винесено податкове повідомлення-рішення №1, яким до ФОП застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 34000,00 грн., що істало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пояснення інспекторів ОСОБА_2 та Хазової О.О., які проводили перевірку, є недопустимими доказами, оскільки вони є юридично зацікавленими особами у вирішені справи.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №161/5372/17 надав тлумачення поняття «свідка» та вказав, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище, людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як -вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Крім того, з протоколу про вилучення речей від 16.04.2020 року не вбачається, де знаходяться вилучені пляшки (в якому торговому приміщенні або поза торговим приміщенням), знаходились вони на реалізації, були реалізовані та чи є на них марки акцизного податку. Більш того, згідно цього протоколу вилучались пляшки горілки, а в акті перевірки йдеться про пляшку настійки Калган 0.5 л. У протоколі не вказано, що на вилучених пляшках відсутні марки акцизного податку.

Інших доказів на підтвердження факту реалізації та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку, а саме, акту опису товарів, які знаходились на реалізації у торговому приміщені, або фіскального чеку, в якому зафіксований факт покупки такого напою, відповідачем не надано.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції помилковими і такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон) передбачено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Положеннями статті 1 Закону визначено, що алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Положеннями ч.2 абз.6 та абз.19 ст.17 Закону визначено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

- оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень;

- виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Так, під час проведення фактичної перевірки перевіряючими встановлено факт реалізації ФОП 1 пляшки алкогольної настоянки горілки власного виробництва по ціні 100,00 грн., розлиту в пляшку ємністю 0,5 л., без марки акцизного податку та без наявності у ФОП діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги ст.15 Закону.

Також зазначено, що попередня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями закінчилась 11.04.2020 року, на момент проведення фактичної перевірки у ФОП відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками та зазначає, що справа містить пояснення працівників податкового органу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проводили перевірку, надані поліцейському Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області 16 квітня 2020 року.

Так, у вказаних поясненнях зазначено, що ОСОБА_4 було придбано настоянку калгану у пляшці коньяку (Старий кахеті) без акцизної марки, а після проведення закупки ними (податківцями) було виявлено відсутність ліцензії у ФОП на продаж алкогольної продукції.

Вказані пояснення були відібрані капітаном поліції ОСОБА_5 та підписані особами, які їх надавали.

Крім того, слід зазначити, що 16.04.2020 року о 13 годині 20 хвилин працівником Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, на підставі положень ст.265 Кодексу України про адміністративне правопорушення, в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (посадові особи ГУДПС) складено протокол про вилучення речей (алкогольних напоїв) у ОСОБА_1 , який 16.04.2020 року об 11 годині 00 хвилин здійснив реалізацію алкогольних напоїв без ліцензії, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.04.2020 року №327386.

Наведені обставини у сукупності свідчать про наявність факту як реалізації ФОП алкогольної продукції (настоянки калгану) без наявності у ФОП діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, так і її реалізацію без марки акцизного податку.

При цьому, суд зазначає, що в обгрунтування власної позиції ФОП не було надано жодних доказів відсутності порушення положень Закону, не було надано ні фото-відеофіксації, ні показань свідків, які б спростовували позицію ГУДПС.

Крім того, суд не враховує посилання ФОП та суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №161/5372/17, де надано тлумачення поняття «свідка» та вказано, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як -вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Так, по вказаній справі було встановлено, що: «Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 121 КУпАП, відповідачем не надано.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення пункту 2.3в Правил дорожнього руху України, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії АР № 863334 від 03.03.2017 року.

В частині доводів касаційної скарги про не врахування судом апеляційної інстанції показання свідка - інспектора ОСОБА_2., колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, інспектором ОСОБА_2 було викладено у спірній постанові опис обставин, установлених при розгляді адміністративної справи, а також підтверджено про наявність вказаних обставин в суді першої інстанції під час допиту в якості свідка.».

З наведеного вбачається, що по вказаній справі лише інспектор і тільки він (тобто одна особа) був свідком, як в судовому процесі, так і під час складання матеріалів про притягнення до відповідальності.

По вказаній справі касаційний суд також зазначив, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Апеляційний суд зазначає, що в межах даної справи про вчинене порушення податкового законодавства свідчать не лише висновки зазначені в акті перевірки, а й пояснення працівників податкового органу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надані саме поліцейському Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області 16 квітня 2020 року (як третій незаінтересованій стороні), протокол про адміністративне правопорушення від 16.04.2020 року №327386, складений поліцейським, та (побічно) протокол вилучення речей (алкогольних напоїв) у ОСОБА_1 ; вказані докази узгоджуються між собою, тому визнаються судом достовірними та достатніми для висновку про наявність вини ФОП в порушенні податкового законодавства.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення форми «С» № 1 від 06.05.2020 року, а тому досліджувані позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.