Справа № 160/4348/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2023 року Справа № 160/4348/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорудмет» до Дніпровської митниці визнання про відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
07.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 06.03.2023 через систему «Електронний суд» позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорудмет» до Дніпровської митниці, в якій позивач з урахуванням позову, який 23.03.2023 року надійшов до суду сформований 23.03.2023 року через систему «Електронний суд» на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2023 року просить суд:
Керуючись пунктами 1, 3 та 4 Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби від 06.07.2005 №639 Дніпровська митниця листом від 29.11.2022 року №7.5-08-01-4/20/4/5969 звернулась до Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України стосовно направлення запиту до митних органів Грецької Республіки з метою отримання копій документів, які надавались при митному оформленні Товару у Республіці Греція, а також надання інформації щодо подальшого реекспорту Товару з території Республіки Греція на територію третіх країн.
Відтак, Дніпровською митницею листами від 01.12.2022 року №7.5-08-01-1/15/13/6025, №7.5-08-01-1/15/13/6048 повідомлено ТОВ «Дніпрорудмед» про здійснення перевірочних заходів та відмовлено у відновленні режиму вільної торгівлі в рамках Угоди на партії «металобрухту», оформленні за митними деклараціями типу ЕК 10 ДР від 13.10.2021 року №UA110150/2021/017288 (ЕК 10 РР від 15.09.2021 №UA110150/2021/015289), від 09.12.2021 року №UA110150/2021/020973 (ЕК10 РР від 24.11.2021 року №UA110150/2021/019960). Крім того, Державною митною службою листом від 14.03.2023 №2822/4-7.5-08-01-03 митницям для врахування в роботі доведена інформація про встановлені за результатами перевірок, проведених митними адміністраціями країн ЄС за запитами Держмитслужби, випадків реекспорту товарів (до Туреччини), оформлених при експорті з України із застосуванням знижених ставок вивізного(експортного) мита.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2023 року зазначена вище справа розподілена та 08.03.2023 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 13.03.2023 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у задоволенні клопотання представника Дніпровської митниці Дерець Тетяни Валентинівни про розгляд справи з повідомленням сторін відмовлено.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Вказані партії Товару експортовано, згідно заявлених відомостей, до Республіки Греція.
Зазначений Товар є таким, що за кодом та описом підпадає під дію Закону України від 24.10.2002 №216-ІV «Про вивізне (експортне) мито на відходи та брухт чорних металів», із змінами та доповненнями. Ставка вивізного (експортного) мита на Товар на дату оформлення вказаних митних декларацій становить 58 євро за тону.
Митне оформлення партії Товару за ЕМД від 13.10.2021 року №UA110150/2021/017288 здійснено ТОВ «Дніпрорудмет» за ставкою 58 євро за тону, відповідно Закону України від 24.10.2002 №216-ІV, зі сплатою вивізного (експортного) мита у розмірі 4 662 601,04 грн.
Митне оформлення партії Товару за ЕМД від 09.12.2021 №UA110150/2021/020973 здійснено ТОВ «Дніпрорудмет» за ставкою 58 євро за тону, відповідно Закону України від 24.10.2002 №216-ІV, зі сплатою вивізного (експортного) мита у розмірі 4 472 037,56 грн.
Так, за реплікацією «Діловодство спеціалізованого суду» установлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суді від 10.01.2022 року у справі №16019964/21 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110150/21/000319 від 13.10.2021 року про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1.
Зобов`язано Дніпровську митницю повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРУДМЕТ» для видачі сертифіката з перевезення товарів з України за формою «EUR.1» за вих. №340 від 13.10.2021 року з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із даним судовим рішенням, позивачем та відповідачем подані до суду апеляційні скарги.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.07.2022 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорудмет» задоволено. Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 р. в частині зобов`язання Дніпровської митниці повторно розглянути заяву ТОВ «Дніпрорудмет» для видачі сертифікату з перевезення товарів з України за формою EUR.1 за вих № 340 від 13.10.2021 р. з урахуванням висновків суду скасовано та прийнято нову постанову в цій частині: Зобов`язати Дніпровську митницю видати товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпрорудмет» сертифікат з перевезення товару EUR.1 для здійснення зовнішньоекономічних операцій за Контрактом № 25082021 від 25.08.2021 р., укладеного між ТОВ «Дніпрорудмет» та компанією SOVEL Hellenic Steel Processing Company S.A. (Greece) на підставі заяви № 340 від 13.10.2021 р. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022 року у задоволенні заяви Дніпровської митниці про роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.07.2022 р. відмовлено.
Визнано протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці №UA110000/21/000002 від 20.12.2021р. про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1.
Зобов`язано Дніпровську митницю видати товариству з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРУДМЕТ» сертифікат з перевезення товару EUR.1 для здійснення зовнішньоекономічних операцій за контрактом №25082021 від 25.08.2021, укладеного між ТОВ «ДНІПРОРУДМЕТ» та компанією SOVEL Hellenic Steel Processing Company S.A.» (Greece), згідно заяви TOB «Дніпрорудмет» №356 від 17.12.2021 року.
Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, за наслідками розгляду якої, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 року апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі №160/3058/22 залишено без змін.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 року У задоволенні заяви Дніпровської митниці про роз`яснення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 року у справі №160/3058/22 відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 14.09.2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 у справі №160/3058/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРУДМЕТ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
На вимогу державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області митницею на партію товару за ЕМД від 09.12.2021 року №UA110150/2021/020973 (ЕК 10 РР від 24.11.2021 №UA110150/2021/019960) видано сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 №А110.063952 від 20.10.2022 року.
Відповідно до заяви про виконання судового рішення ТОВ «Дніпрорудмет» митницею на партію товару за ЕМД від 13.10.2021 №UA110150/2021/017288 (ЕК 10 РР від 15.09.2021 року №UA110150/2021/015289) видано сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 №А110.065173 від 15.11.2022 року.
Означені відповіді отримані ТОВ «Дніпрорудмет» 02.12.2022 року, про що зазначено позивачем у позові.
05.12.2022 року представником позивача адвокатом Кононович Оленою до відповідача було направлено адвокатський запит з проханням надати копію запиту, який був направлений до країни ЄС Греції про перевірку дотримання вказаних вище умов.
Відповідно до змісту наданого відповідачем ПРОЕКТУ запиту до митних органів Грецької Республіки, Дніпровська митниця просить надіслати завірені копії всіх наявних документів (митні декларації, контракти, додатки до контрактів, інвойси, транспортні документи тощо), що стали підставою для митного оформлення товару на території Грецької Республіки, а також повідомити чи здійснювався в подальшому реекспорт товару «Змішаний сталевий брухт», який був ввезений на території Грецької Республіки та оформлений у митних органах України на підставі митних декларацій, з території Грецької Республіки на територію третіх країн. При цьому, вказаний проект запиту, у тому числі надана відповідачем відповідь на адвокатський запит, не містить в собі посилання на дату надсилання уповноваженим органом запиту до митних органів Республіки Греція. З відповіді на адвокатський запит також не вбачається чи був запит взагалі направлений до Грецької Республіки.
Вважаючи відмову Дніпровської митниці у відновленні преференційного режиму до товару, оформленого ТОВ «Дніпрорудмет» митною декларацією від 13.10.2021 року №UA110150/2021/017288 та митною декларацією 09.12.2021 року №UA110150/2021/020973, незаконною та необґрунтованою, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України.
Так, відповідно до ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
За приписами ч.3 ст.318 МК України Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Частиною 1 ст.248 МК України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст.257 МК України).
Згідно з ч.5 ст.280 МК України, ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст.281 МК України передбачено, що Допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
Згідно із приписами ст.36 МК України Країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.
Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Статтею 43 МК України визначено, що положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Сертифікат про походження товару це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках- експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.
Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» № 1678-VII від 16.09.2014 ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, від 27.06.2014 року.
Згідно із ст. ст. 26, 31 глави 1 Розділу IV Угоди положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами - 2, що походять з територій Сторін.
Для цілей цієї Глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди ("Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва").Сторони не повинні запроваджувати або зберігати в силі будь-які мита, податки або будь-які інші заходи еквівалентної дії, що накладаються на вивезення товарів або запроваджується у зв`язку з вивезенням товарів на іншу територію.
Згідно зі ст.13 Протоколу 1 до Угоди преференційний режим, передбачений цією Угодою, застосовуються лише до товарів, які виконують умови цього Протоколу, транспортованих безпосередньо між Європейським Союзом та Україною. Проте товари у складі однієї партії можуть бути транспортовані через інші території з перевантаженням або тимчасовим зберіганням на цій території (за необхідності) за умови постійного перебування цих товарів під наглядом митних органів у країні транзиту чи зберігання, і якщо з цими товарами не виконуватиметься жодних операцій окрім розвантаження, перевантаження та заходів, необхідних для збереження в належному стані.
Товари, що походять з певної країни, можуть бути транспортовані по трубопроводу через територію країн, іншої, ніж країни Європейського Союзу та України.
Приписами ст.16 Протоколу 1 до Угоди передбачено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
Відповідно до ст.17 Протоколу 1 до Угоди сертифікат з перевезення товару ЕиК1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.
Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку III. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.
Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару ЕиК1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни- члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.
Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.
Дата видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 повинна бути вказана в Комірці 11 цього сертифіката.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.
Відповідно до п. 1 ст. 16 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу, відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:
сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або
у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
Статтею 18 Протоколу 1 передбачено випадки видачі сертифіката з перевезення товарів EUR.1 після експорту товару, якщо:
(a) він не був виданий під час експортування через помилки чи ненавмисний недогляд або через особливі обставини; або
(b) було доведено перед митними органами, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 був виданий, але не прийнятий під час імпортування з технічних причин.
Строк дії сертифіката з перевезення товарів EUR.1 та декларації інвойс складає чотири місяці з дати видачі у країні експорту, які повинні бути надані в межах зазначеного періоду митним органам країни імпорту (стаття 24 Протоколу 1).
Таким чином, до товарів може бути відновлено режим вільної торгівлі в рамках Угоди про асоціацію між Україною та ЄС за умови подання митниці:
сертифіката з перевезення товарів EUR.1 протягом чотирьох місяців з дати видачі його у країні-експорту, але не пізніше 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми;
декларації інвойс протягом чотирьох місяців з дати видачі її у країні-експорту, але не пізніше двох років ввезення товарів, яких вона стосується від дня виникнення надміру сплаченої суми.
Щодо ініційованої відповідачем перевірки законності вивезення позивачем з митного території України товару «змішаний сталевий брухт» на адресу грецької компанії «SOVEL Hellenic Steel Processing Company S.A.» на підставі митної декларації від 13.10.2021р. №UA110150/2021/017288 та митної декларації від 09.12.2021р. №UA110150/2021/020973, то суд вважає таку перевірку недоцільною, виходячи з того, що діючим митним законодавством не передбачений обов`язковий порядок перевірки експорту та/або реекспорту товару до країн ЄС з території України, оскільки експорт товару підтверджується митною декларацією з фіксуванням інформації щодо отримувача товару, який є резидентом країни ЄС. Тобто відповідач має всю необхідну інформацію та документальне підтвердження експорту товару і відсутності його реекспорту.
Відтак, виходячи з викладеного, в зв`язку з тим, що позивачем для відновлення преференційного режиму митного оформлення товару було вжито всіх заходів, обумовлених чинним митним законодавством України, у тому числі отримано від відповідача сертифікат з перевезення товару EUR.1 за №А110.065173 від 15.11.2022р. та сертифікат з перевезення товару EUR.1 за №А110.063952, суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки на підставі митної декларації від 13.10.2021р. №UA110150/2021/017288 та митної декларації від 09.12.2021р. №UA110150/2021/020973.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Виходячи з викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими і їх необхідно задовольнити у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 5368 грн. підлягає стягненню з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорудмет» до Дніпровської митниці про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник