Справа № 280/12844/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2023 року м.Дніпросправа № 280/12844/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 280/12844/21 (суддя Бойченко Ю.П., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) щодо не зарахування (не включення) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 21.09.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1978 по 01.07.1982 (1 рік 11 місяців 00 днів), та періоду роботи на посаді судді з 03.07.2021 по день звільнення у відставку 20.09.2021 (2 місяці 17 днів), а всього 2 роки 01 місяць 17 днів, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 21.09.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1978 по 01.07.1982 (1 рік 11 місяців 00 днів), та період роботи на посаді судді з 03.07.2021 по день звільнення у відставку 20.09.2021 (2 місяці 17 днів), а всього 2 роки 01 місяць 17 днів, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області та визначити доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 90% від посадового окладу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 21.09.2021 перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 90% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 21.09.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1978 по 01.07.1982 (1 рік 11 місяців 00 днів), та період роботи на посаді судді з 03.07.2021 по день звільнення у відставку 20.09.2021 (2 місяці 17 днів), а всього 2 роки 01 місяць 17 днів відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області, та встановивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 90% від посадового окладу.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Вказує, що при обчисленні стажу роботи судді для отримання довічного грошового утримання, відповідачем не враховано половину строку навчання позивача за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та період її роботи на посаді судді з 03.07.2021 по 20.09.2021. Зауважує, що законодавством, яке діяло на момент обрання позивача на посаду судді, передбачалося право на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі. Крім того, враховуючи, що з урахуванням зазначених періодів стаж позивача на посаді судді складає повних 40 років, вона має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого виходячи із 90% від загального розміру суддівської винагороди. З урахуванням викладеного, із посиланням на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, у зв`язку із чим здійснити з 21.09.2021 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині в позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач звертає увагу на те, що ні одним нормативно правовим актом не передбачено зарахування до стажу судді всього періоду навчання у вищих юридичних навальних закладах.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 №1988/0/15-21 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Василівського районного суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, призначеного з 21.09.2021.

Як вбачається з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи ОСОБА_1 станом на 20.09.2021 становить 42 роки 00 місяців 16 днів.

Позивач звернулася до відповідача із заявою з питання розрахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у відповідь на яку листом від 10.11.2021 №15984-15362/П-02/8-0800/21, із посиланням на ст.ст. 137, 142 Закону № 1402 повідомлено, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 38 років, при цьому до стажу зараховано період з 03.07.1983 по 20.09.2021.

Вважаючи, що до стажу роботи на посаді судді підлягають зарахуванню половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та період роботи на посаді судді з 03.07.2021 по 20.09.2021, з урахуванням чого процент розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має складати 90 відсотків, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно із вимогами статті 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, абзацом 4 пункту 34 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час обрання ОСОБА_1 на посаду народного судді Василівського районного народного суду (1983 рік) діяв Закон УРСР «Про судоустрій України» від 05.06.1981 №2022-X, однак вказаний Закон не регламентував питання обчислення стажу, який дає право на відставку.

Під час роботи ОСОБА_1 на посаді судді Василівського районного суду Запорізької області набрав чинності Закон України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» та вступив у дію Указ Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», дія яких відповідно поширилася і на позивача, як на діючу суддю.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (в редакції від 20 березня 2002 року) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом другим статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України, питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545 пункт 3- 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.»

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

У відповідності до п. 11 Перехідних положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Наведене спростовує доводи відповідача про те, що при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховується лише стаж, зазначений у ст. 137 Закону України № 1402-VIII.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку висновку про протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

Слід зазначити, що при визначенні відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати розмір, встановлений частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII, а саме: 50 відсотків зі збільшенням на 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

Відповідно до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 її стаж роботи на посаді судді становить 38 років 2 місяці 19 днів. При цьому, як вже зазначено вище, відповідачем протиправно не зараховано позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі. Слід зазначити, що навчання позивача охоплює період з 01.09.1978 по 01.07.1982 (3 р. 10 міс. 01 день), отже половина цього строку становить 1 р. 11 міс.

З урахуванням наведеного, відсоткове значення суддівської винагороди ОСОБА_1 має складати 90% (50 % за 20 років роботи+20 років понаднормово, помножені на 2 відсотки за кожен рік).

З огляду на встановлені обставини справи, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, у зв`язку із чим здійснити з 21.09.2021 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат.

Колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 280/12844/21 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак