Справа № 640/2137/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року справа №640/2137/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень про скасування громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 дозволу на імміграцію, прийняте 27.01.2017 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в оформленні (видачі) громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання, прийняте 21.07.2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області за результатами розгляду поданих ним документів для оформлення посвідки на постійне проживання (у зв`язку з втратою раніше виданого документа) було прийнято рішення від 21.07.2021 №9225, яким відмовлено у видачі відповідної посвідки з підстав скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну.

Позивач зазначив, що 08.12.2021 йому стало відомо про прийняття контролюючим органом рішення про скасування йому дозволу на імміграцію в Україну від 27.01.2017 №14, у зв`язку з інформацією про наявність відкритих щодо нього кримінальних проваджень №0002035 та №0001800.

Позивач не погоджується з правомірністю прийняття контролюючим органом спірних рішень та стверджує, що він не має відношення до кримінальних проваджень №0002035 та №0001800, а тому оскаржувані рішення містять недостовірні відомості та є необґрунтованими.

Ухвалою від 24.01.2022 Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що Управлінням державної міграційної служби України в Київській області було прийнято рішення про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну від 27.01.2017 №14 у зв`язку з надходженням до УДМС України в Київській області від Головного управління Національної поліції в Київській області подання про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання. Підставою для цього в поданні зазначено наявність відкритих щодо позивача кримінальних проваджень №0001679 (за ознаками ч.1 ст.125 КК України), №0001800 (за ознаками ч.2 ст.146 КК України) та №0002035 (за ознаками ч.1 ст.125 КК України).

Відповідач зазначив, що 03.07.2021 позивач звернувся до Фастівського РВ ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області для оформлення посвідки на постійне проживання у зв`язку з втратою раніше виданого документа.

За результатами поданих документів було прийнято рішення від 21.07.2021 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання у зв`язку із встановленням факту скасування позивачу дозволу на імміграцію.

13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

28.03.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали цієї адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 прийнято адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О., вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Азербайджан, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , виданим 23.06.2021 (а.с.14-16).

18.01.2011 Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області було видано позивачу дозвіл на імміграцію в Україні №17/8863 (а.с.49).

Вказаний дозвіл був виданий позивачу на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію" як особі, що є батьком громадянина України.

Так, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.07.2010 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22).

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області було направлено на адресу Державної міграційної служби України подання від 06.01.2017 вих.№59/109/103/14-17 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , у якому повідомило, що 09.06.2011 до Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що її чоловік, гр.Азербайджану ОСОБА_1 , ображав її брутальною лайкою та намагався нанести тілесні ушкодження. Дане звернення зареєстроване в ЖРЗПЗ Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) за №3587 від 09.06.2011 р.

07.07.2013 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області відкрито виконавче провадження (ЄДР №0001679) за ознаками ч.1 ст.125 КК України, по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.07.2016 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження (ЄРДР №0001800) за ознаками ч.2 ст.146 КК України по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

12.08.2016 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження (ЄРДР №0002035) за ознаками ч.1 ст.125 КК України по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У вказаному поданні ГУ Національної поліції в Київські області просило прийняти рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , оскільки його дії загрожують національній безпеці України, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають на території України (а.с.52-53).

На підставі вказаного подання 27.01.2017 УДМС України в Київській області було складено висновок про скасування дозволу на імміграцію громадянину Республіки Азербайджану ОСОБА_1 , яким: скасовано дозвіл на імміграцію від 18.01.2011 №17/8863; встановлено вилучити посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_3 , видану 18.01.2011 на ім`я ОСОБА_1 ; анульовано відмітку про видачу посвідки на постійне проживання в Україні в паспортному документі громадянина Азербайджану ОСОБА_1 .

У вказаному висновку зазначено, що 16.01.2017 до УДМС України в Київській області надійшло подання ГУ Національної поліції в Київській області про скасування дозволу на імміграцію громадянину Республіки Азербайджану ОСОБА_1 на підставі п.п.3 статті 12 Закону України "Про імміграцію" у зв`язку з тим, що в період з 2011 по 2016 рік відносно особи відкрито виконавче провадження за ознаками ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 Кримінального кодексу України, що є підтвердженням того, що дії іммігранта становлять загрозу громадському порядку в Україні і це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України (а.с.56-57).

Судом встановлено, що на підставі вказаного висновку Управлінням державної міграційної служби України в Київській області було прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 27.01.2017 №14, виданого громадянину Азербайджану ОСОБА_4 (а.с.57).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Фастівського РВ ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області із заявою-анкетою від 03.07.2021 №205024522 про видачу посвідки на постійне місце проживання у зв`язку з втратою попередньої посвідки (а.с.59).

21.07.2021 Управлінням з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Управління Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області було прийнято рішення №9225 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину Азербайджану ОСОБА_1 .

У вказаному рішенні в якості підстави для відмови зазначено підпункт 9 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 25.04.2018 №321 (а.с.62).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем рішення про скасування дозволу на імміграцію та рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною першою статті 1 Закону "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 №3773-VI (далі-Закон №3773, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав;

іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні;

іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом;

посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3773 іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України "Про імміграцію" від 07.06.2001 №2491-III (далі-Закон №2491, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №2491 у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання;

іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Згідно з статтею 1 Закону №2491 (в редакції, яка була чинна на момент видачі позивачу дозволу на імміграцію) дозвіл на імміграцію - рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції та підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Статтею 12 Закону №2491 (в редакції, яка була чинна на момент прийняття відповідачем рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну) визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону №2491 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, не пізніш як у тижневий строк надсилає копію рішення про скасування дозволу на імміграцію особі, стосовно якої прийнято таке рішення, та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Згідно з пунктом 21 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983 (далі - Порядок №1983, в редакції, яка була чинна на момент прийняття контролюючим органом рішення про скасування позивачу дозволу на імміграцію) дозвіл на імміграцію скасовується органом за місцем його видачі.

Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Відповідно до пункту 22 Порядку №1983 для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу за місцем прийняття рішення про надання такого дозволу.

Пунктом 23 Порядку №1983 встановлено, що ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі (пункт 24 Порядку №1983).

25.04.2018 Кабінетом Міністрів України було затверджено постанову №321 про затвердження Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання (далі-Порядок №321, в редакції, яка були чинна на момент прийняття відповідачем рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання від 21.07.2021 № НОМЕР_4 ).

Згідно з пунктами 1-3 Порядку №321 посвідка на постійне проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію в Україну або до прийняття рішення про припинення громадянства України постійно проживали на території України і після прийняття такого рішення залишилися постійно проживати на її території.

Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України та які:досягли 16-річного віку, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто; не досягли 16-річного віку або визнані обмежено дієздатними чи недієздатними, - на підставі заяв-анкет одного з батьків (усиновлювачів), з ким проживають особи на підставі дозволу на імміграцію, опікунів, піклувальників.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку №321 у разі втрати або викрадення посвідки іноземцю або особі без громадянства замість втраченої або викраденої оформляється та видається нова посвідка в порядку, встановленому для її обміну.

Обмін посвідки здійснюється у разі:1) зміни інформації, внесеної до посвідки;2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки;3) закінчення строку дії посвідки;4) непридатності посвідки для подальшого використання;5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

За оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обмін справляється адміністративний збір у розмірах, установлених законодавством.

Згідно з пунктом 9 Порядку №321 оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обмін здійснюється територіальними органами/ територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).

Відповідно до пункту 40 Порядку №40 для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи:1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення);2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, крім випадків, установлених абзацом восьмим цього пункту;3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини чи юридичні факти, відповідно до яких посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3-5 пункту 7 цього Порядку), документи, видані компетентними органами іноземних держав, мають бути легалізованими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником; 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Іноземець або особа без громадянства під час подання документів пред`являють працівникові територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-6 цього пункту.

До заяви-анкети додаються оригінали документа, зазначеного у підпункті 3 цього пункту, і документа, що підтверджує сплату адміністративного збору, та копії документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору, засвідчені працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати.

Оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертаються іноземцеві або особі без громадянства.

Згідно з пунктом 41 Порядку №321 у разі коли обмін посвідки здійснюється у зв`язку із закінченням строку її дії або оформленням нової посвідки в разі втрати або викрадення, додатково подаються документи, зазначені у підпункті 4 пункту 32, пунктах 33 і 34 цього Порядку.

У разі неможливості подати такі документи у зв`язку з їх втратою або видачею на тимчасово окупованій території України, іноземцем або особою без громадянства додатково подаються документи, які згідно із Законом України "Про імміграцію" підтверджують підстави для отримання дозволу на імміграцію (посвідки на постійне проживання), та їх копії.

Пунктом 42 Порядку №321 визначено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 36 і 37 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Пошук у Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються іноземцем або особою без громадянства, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Відповідно до пункту 43 Порядку №321 рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Згідно з пунктами 44-45 Порядку №321 якщо втрачена або викрадена посвідка чи посвідка, що підлягає обміну, була видана територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, до якого подано заяву-анкету про оформлення, обмін посвідки, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС порівнює дані іноземця або особи без громадянства та їх фотозображення з даними, наведеними в заяві-анкеті про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, та даними відомчої інформаційної системи ДМС і сканує її із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі коли втрачена або викрадена посвідка чи посвідка, що підлягає обміну, була видана іншим територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, для підтвердження видачі не пізніше наступного дня після прийняття до розгляду заяви-анкети до такого територіального органу/територіального підрозділу ДМС надсилається запит.

Перевірка за запитом проводиться протягом трьох робочих днів після його надходження. Під час перевірки відомості, зазначені в запиті, та фотозображення порівнюються з даними, наведеними в заяві-анкеті про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, та фотозображенням, що міститься в ній. У графі "Службові відмітки" заяви-анкети про оформлення посвідки проставляється відмітка про дату надходження запиту та зазначаються найменування територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який здійснює оформлення у зв`язку із втратою або викраденням, обмін посвідки, і підстави обміну.

За результатами перевірки надається відповідь територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, а заява-анкета про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, сканується до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі коли під час порівняння фотозображень не встановлено тотожність зображеної на них особи або виявлено невідповідність відомостей, зазначених у запиті, даним, наведеним у заяві-анкеті про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, про це повідомляється територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, для вжиття додаткових заходів з ідентифікації іноземця або особи без громадянства і з`ясування обставин виникнення розбіжностей.

Відповідно до пункту 46 Порядку №321 після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС або уповноважена ним посадова особа приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Підпунктом 9 пункту 62 Порядку №321 визначено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей, підроблених документів або встановлено факт скасування наданого їм дозволу на імміграцію.

Відповідно до пункту 63 Порядку №321 копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства.

Як зазначено вище, рішенням відповідача від 21.07.2021 №9225 позивачу відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 9 пункту 62 Порядку №321 у зв`язку зі встановленням факту скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україні на підставі рішення УДМВС України в Київській області від 27.01.2017 №14.

У свою чергу, відповідач зазначив, що скасування позивачу на підставі спірного рішення дозволу на імміграцію в Україні зумовлено наявністю відкритих кримінальних проваджень щодо позивача, з приводу чого суд зазначає таке.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 12 Закону №2491 підставами для скасування дозволу на імміграцію є, зокрема, загроза дій іммігранта національній безпеці України, громадському порядку в Україні, а також, якщо це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 у справі №802/1439/17-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 87079873) зазначив, що статтею 12 Закону №2491 передбачено вичерпний перелік підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну, зі змісту якого слідує, що підставами для скасування дозволу на імміграцію можуть бути лише винні дії іммігранта.

Отже, скасування дозволу на імміграцію можливе за умови встановлення конкретних даних щодо вчинення або можливості вчинення саме іммігрантом протиправних дій відповідно до статті 12 Закону №2491.

Як зазначено у поданні Головного управління Національної поліції в Київській області від 06.01.2017 вих.№59/109/103/14-17 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , адресованого Державній міграційній службі України, 09.06.2011 до Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що її чоловік, гр.Азербайджану ОСОБА_1 , ображав її брутальною лайкою та намагався нанести тілесні ушкодження. Дане звернення зареєстроване в ЖРЗПЗ Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) за №3587 від 09.06.2011 р.

07.07.2013 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області відкрито виконавче провадження (ЄДР №0001679) за ознаками ч.1 ст.125 КК України, по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.07.2016 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження (ЄРДР №0001800) за ознаками ч.2 ст.146 КК України по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

12.08.2016 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження 9ЄРДР №0002035) за ознаками ч.1 ст.125 КК України по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У позовній заяві позивач, обгрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що він не має жодного відношення до кримінальних проваджень №0002035 та №0001800.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 було витребувано від Головного управління Національної поліції України в Київській області:

- документально підтверджену інформації щодо підстав відкриття кримінальних проваджень відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 від 07.07.2013 №0001679, від 17.07.2016 №0001800, від 12.08.2016 №0002035, а також їх стану на теперішній час;

- письмові пояснення щодо підстав направлення до Голови міграційної служби України подання вих. №59/109/103/14-14 від 06.01.2017 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з відповідним документальним підтвердженням);

- документально підтверджену інформацію щодо відкритих відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 кримінальних проваджень станом на момент складання подання вих. №59/109/103/14-14 від 06.01.2017.

На виконання вимог ухвали суду Головним управлінням Національної поліції в Київській області було надано до суду лист Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 02.05.2023 №2702/109/24/31-2023, в якому повідомлено, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_1 , Васильківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001800, розпочатому 17.07.2016 на підставі заяви ОСОБА_2 від 16.07.2016 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 викрав ї спільного сина ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, в якому 30.07.2016 прийнято рішення на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України.

Також Васильківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002035, розпочатому 12.08.2016 на підставі звернення ОСОБА_2 від 12.08.2016 про те, що цього ж дня, в приміщенні КП "Васильківкомунікаціясервіс", розміщеного в ЗОШ №3 за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік ОСОБА_1 наніс останній тілесні ушкодження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якому 18.02.2017 прийнято рішення на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Васильківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001679, розпочатому 08.07.2013, на підставі заяви ОСОБА_2 від 07.07.2023, про те. що ОСОБА_1 , перебуваючи в будинку заявниці, за адресою: АДРЕСА_2 , завдав останній тілесні ушкодження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якому 17.07.2013 прийнято рішення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Отже, матеріали справи підтверджують, що станом на дату прийняття Управлінням державної міграційної служби України рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №14 (27.01.2017), кримінальні провадження №0001679 та №0001800 були закриті у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Щодо кримінального провадження №0002035, то з матеріалів справи вбачається, що хоча станом на 27.01.2017 воно ще було відкрите, проте 18.02.2017 й це кримінальне провадження було закрито з підстави відсутності події кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Отже, загальні підстави, умови, форми, основні ознаки правопорушення, що створюють їх склад, за що особу може бути притягнуто до одного з видів відповідальності та процедуру такого притягнення має визначати закон.

Вина у вчиненні злочину або адміністративному правопорушенні встановлюється в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідно.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Суд зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що на час прийняття спірного рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні контролюючий орган не мав належних та допустимих доказів наявності вини позивача у вчинені злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.125 КК України, тобто наявності відповідного вироку суду у кримінальному провадженні №0002035.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що контролюючий орган дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав до скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну.

При цьому, як було вказано вище, Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі №802/1439/17-а відзначив, що підставами для скасування дозволу на імміграцію можуть бути лише винні дії іммігранта, існування яких має підтверджуватися вироком суду, яким особу засуджено за вчинення злочинів, чи постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, де були б встановлені обставини, що мали б для суду преюдиційне значення.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття спірного рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, зокрема, доказів, які б підтвержували вчинення позивачем винних дій, які становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, або доказів того, що це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Управління державної міграційної служби України в Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 27.01.2017 №14.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в оформленні (видачі) громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання, прийняте 21.07.2021 року, суд зазначає таке.

Як зазначено вище, підставою прийняття відповідачем рішення від 21.07.2021 №9225 від 21.07.2021 про відмову в оформленні (видачі) громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання є встановлення факту скасування наданого йому дозволу на імміграцію.

Враховуючи визнання судом протиправним та скасування рішення Управління державної міграційної служби України в Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 27.01.2017 №14, вказане рішення втрачає юридичну силу з моменту його прийняття, не тягне за собою жодних правових наслідків, а тому не може бути підставою для відмови в оформленні (видачі) позивачу посвідки на постійне проживання.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в оформленні (видачі) громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання від 21.07.2021 № НОМЕР_4 підлягають задоволенню як похідні.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1986,00 грн., що підтверджується квитанцією від 12.01.2022 №N120Z4076M.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI ставка судового збору за звернення фізичної особи з позовною заявою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Положеннями статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2481 гривня.

Отже, сума судового збору, яка підлягає сплаті за звернення до суду з позовом, що містить дві вимоги немайнового характеру, становить 1984,80 грн. (2481,00 грн. х 0,4х2)

Таким чином, позивач надмірно сплати судовий збір у розмірі 1,20 грн. (1986,00 грн. - 1984,80 грн.)

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1984,80 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що надмірно сплачена сума судового збору відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" може бути повернута з Державного бюджету за його клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління державної міграційної служби України в Київській області від 27.01.2017 №14 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Азербайджану ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області від 21.07.2021 №9225 про відмову в оформленні (видачі) громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - відсутній, місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (ідентифікаційний код 42552598, місцезнаходження: 02152, м.Київ, вул.Березняківська, буд.4-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.