Справа № 346/1062/23
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1062/23
Провадження № 2-а/346/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі: головуючого судді Коваленка Д.С., секретарка судових засідань Груник А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (адреса: 76018, місто Івано-Франківськ, вулиця Академіка Сахарова, 15) та Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (адреса: 78200, місто Коломия, Івано-Франківської області, вулиця Шевченка, 11-а) яким просив скасувати постанову серії БАД № 221901 від 08 січня 2023 року, якою накладено штраф в розмірі 20400 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07 березня 2023 року суд відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 16 березня 2023 року на 09 годину 15 хвилин, однак відклав його у зв`язку з повітряною тривогою яка тривала з 09 год. 05 хв., по 10 год. 38 хв. (а.с. 23), а потім ще раз. Останній раз суд призначив засідання на 11.05.2023 року.

У судове засідання сторони не з`явились, причин не повідомили. Позивач просив розглянути справу без його участі, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволені позовних вимог.

За таких обставин, а також в силу положень частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиції учасників у справі.

Позиція позивача полягала у тому, що 08 січня 2023 року ОСОБА_1 , на його ж транспортному засобі Toyota RAV-4, державний номерний знак НОМЕР_1 , підвозив до його бабусі ОСОБА_2 . Не доїжджаючи до будинку його бабусі ОСОБА_2 , зупинився біля мосту недалеко від річки Прут і пішов до свого товариша, по власних справах. У зв`язку із чим ОСОБА_1 вийшов із автомобіля перекурити та за декілька хвилин на службовому автомобілі під`їхали працівники поліції. Працівники поліції вийшли із службового автомобіля не відрекомендувавшись, як того вимагає ПДР, підійшли до нього і вказали, щоб він надав документи для перевірки. ОСОБА_1 , пояснив поліцейському щоб він декілька хвилин зачекав, оскільки його товариш повернеться і пред`явить йому всі документи так як вони в нього, однак поліцейський вказував, ОСОБА_1 , що він нібито керував даним автомобілем, будучи позбавленим права керування. На що ОСОБА_1 , заперечував та вказав, що весь час з виїзду м. Коломия до вказаної вище місцевості їхав на пасажирському сидінні, однак поліцейський вказав, щоб підписав постанову, а пояснення буде давати у суді на що ОСОБА_1 , взяв постанову та на задній стороні написав пояснення, що обурило поліцейського, він вирвав її у нього та почав кричати та ображати його, вказуючи, що у постанові пояснення не пишеться, копії вказаної постанови він йому не надав, сказав, що вишле поштою на його адресу. 22 лютого 2022 року ОСОБА_1 , поштовим конвертом отримав із Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у поштовому відділенні копії оскаржуваної постанови з постановою про відкриття виконавчого провадження, постановою про арешт коштів, однак при ознайомленні із постановою він виявив ряд фальсифікації і вона не відповідала дійсності оскільки була сфальсифікована. Тому, просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП.

Позиція відповідача. Відповідач подав відзив в якому зазначив, що було виявлено, що водій транспортного засобу Toyota RAV-4, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , керував даним транспортним засобом, незважаючи на те, що він є особою позбавленою права керування транспортними засобами. Факт наявності даного рішення суду про позбавлення права керування транспортними засобами у Позивача ним самим не оскаржується. Таким чином встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення яке передбачене ч.4 статті 126 КУпАП, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення БАД № 221901 від 08.01.2023 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 20400 грн. Після складання постанови її було оголошено позивачу. Від отримання копії постанови позивач відмовився. Копію постанови позивачу відправлено рекомендованим листом. Крім того на зворотному боці постанови міститься пояснення позивача, датоване 08.01.2023 року. Тобто позивач знав про наявність даної постанови ще 08.01.2023 року і пропустив термін оскарження даної постанови. У зв`язку із чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оцінка суду щодо фактів.

08 січня 2023 року, в ході патрулювання та виконання службових обов`язків поліцейський Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Свірнюк О.М., вважаючи, що водій автомобіля Toyota RAV-4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 : ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом в с. Воскресинці, по вул. Зеленій, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, склав відносно ОСОБА_1 , постанову серії БАД № 221901, якою визнав його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП (а.с. 11).

Вважаючи, що в його діях відсутній склад правопорушення, зазначений у постанові, ОСОБА_1 оскаржив вказану постанову до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.с.1-5).

Зміст спірних правовідносин сторін.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких між ними виник спір, у якому позивач не погодився із рішенням суб`єкта владних повноважень в особі поліцейського, відповідача, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оцінка суду щодо права.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами другою і третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення частини 1 статті 284 та частини 1 статті 283 КУпАП передбачають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення виноситься органом (посадовою особою) тільки після розгляду справи про адміністративне правопорушення. А в силу положень частини 1 статті 280 цього ж кодексу, при розгляді такої справи орган (посадова особа), у першу чергу, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення. При цьому встановлення такої обставини, з огляду на зміст статей 251 та 252 КУпАП, здійснюється тільки на підставі оцінки органом (посадовою особою) доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, але керуючись законом і правосвідомістю.

А тут суд враховує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

І, з урахуванням правової природи такого акту як постанова у справі про адміністративне правопорушення, що описана у статтях 283-284 КУпАП, ні орган (чи посадова особа), що розглядали справу про адміністративне правопорушення), ні суд не можуть розглядати і приймати постанову у справі про адміністративне правопорушення, саму по собі, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в силу вже вказаних вище положень статті 251 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення до доказів у такій справі не відноситься, а є актом правозастосовчої діяльності.

Разом з цим суд враховує, що в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Таким чином у цій справі, в якій позивач оскаржує постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, докази правомірності свого рішення повинен надати суду саме відповідач. І зокрема, докази того, що позивачем дійсно було вчинено те адміністративне правопорушення, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення постановою, яку оскаржує позивач. А саме докази того, що позивач, як це передбачено частиною 4 ст.126 КУпАП керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування такими засобами.

Але тут суд констатує, що відповідач не надав суду жодних доказів вчинення позивачем діяння, зазначеного у постанові БАД № 221901, зокрема не надав суду доказів керування позивачем транспортним засобом у виді автомобіля, маррки: Toyota, моделі: RAV-4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.1-45). Фактично, на підтвердження такого факту, відповідач надав тільки аудіовідеозапис події, яка відбулась 08 січня 2023 року, але він не містить фактичних даних, які би достовірно підтверджували вказаний факт.

Також, суд хоче відзначити окремо, що відповідальність за частиною 4 статті 126 КУпАП може наставити тільки за наявності умислу особи, яка керувала транспортним засобом, будучи позбавленою такого права. Тобто особа, яка керувала транспортним засобом, будучи позбавленою такого права повинна була знати про те, що вона позбавлена права керування транспортними засобами до того, як вона починає керувати транспортним засобом, оскільки, в силу положень статті 10 КУпАП особа повинна усвідомлювати протиправний характер своєї дії. А наданий суду доказ у вигляді аудіовідеозапису події містить відомості про те, що позивач не знав про позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки одразу на запитання поліцейського про його обізнаність про позбавлення права керування транспортними засобами відповів негативно. А доказів, які б це спростовували, або прямо вказували би на обізнаність позивача із позбавлення його права керування транспортними засобами до 08 січня 2023 року, поліцейський не надав.

Висновок суду по суті позовних вимог.

З огляду на це та той факт, що відповідачем не надано суду доказів наявності в діянні позивача складу правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, позовні вимоги про визнання постанови не законною та її скасування, в силу положень частини 2 статті 77 КАС України та частини 2 статті 5 КАС України, підлягають задоволенню.

Що стосується аргументів відповідача про пропуск строку звернення до суду, то суд погоджується із тим, що позивач сам відмовився від отримання постанови. Але така дія, через необізнаність позивача із наслідками відмови та відсутністю юридичної освіти, не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на доступ до правосуддя, через формальний пропуск ним строку звернення до суду. Особливо, зважаючи на те, що без наявності постанови, її обгрунтоване оскарження до суду, вичевидь є ускладненим, якщо не сказати не можливим, хоча і через власну недалекоглядність позивач сам допустив таку ситуацію. Проте суд знову констатує, що така ситуація не може бути окремою та самостійною підставою для відмови у задоволенні позову чи залишення його без розгляду.

Оцінка і висновок суду щодо судового збору.

Враховуючи, що рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, зокрема на користь позивача, але він звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави Україна слід стягнути судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок, за рахунок його бюджетних асигнувань, як це визначено частиною 1 статті 139 КАС.

Отже, керуючись положеннями статей 1,2,7,9,12,14-1,23,33,122,217,222,245-252,254-256,268,276-280,283,284,287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положеннями статей 2,4,6,12,32,72-90,241-243,255,257-263,286,292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Визнати незаконою та скасувати постанову (серії БАД № 221901) від 08 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 Кодексу України, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень.

За рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (місцезнаходження юридичної особи: 76000, м.Івано-Франківськ, вулиця Української Перемоги, 15; ідентифікаційний код юридичної особи: 40108798) стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів, з дня отримання судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення виготовлено 16 травня 2022 року.

Суддя Коваленко Д. С.