Справа № 420/9726/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9726/21
15 травня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П. розглянувши в письмовому провадженні заяву Головного управління ДПС в Одеській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №420/9726/21, -
Рішенням від 23.09.2021 року позов Головного управління ДПС в Одеській області задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб на суму 21 167 грн. 00 коп. (двадцять одна тисяча сто шістдесят сім гривень 00 коп.) на бюджетний рахунок UA№0015742, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18050400, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Ізмаїл/18050400.

Рішення суду набрало законної сили 02.01.2022 року.

Виконавчий лист по справі виданий 18.01.2022 року, в якому зазначено строк його пред`явлення до виконання 03.02.2022 року.

17.04.2023 року за вх.№12023/23 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що виконавчий лист надійшов до Головного управління ДПС в Одеській області 26.01.2022 року, у той же час відповідно до ч.4 ст.373 КАС України протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу або у разі її відсутності - рекомендованим чи цінним листом.

Також зазначено, що у зв`язку із великим обсягом документів, які надходять до контролюючого органу та стислий строк пред`явлення виконавчого листа до виконання а саме 8 днів, а не 3 місяці, запровадження Постановою Кабінету міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у контролюючого органу була відсутня можливість звернутись до виконавчої служби з метою виконання судового рішення.

Частиною 2 ст. 379 КАС України встановлено, що суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Судове засідання призначено на 15.05.2023 року о 10:20 год.

До судового засідання сторони не з`явились, були повідомлені належним чином та своєчасно.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України заява розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №420/9726/21, суд дійшов висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, та визнається заявником, що рішення по справі №420/9726/21, згідно з яким за позовом ГУ ДПС стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у сумі 21 167 грн. 00 коп., набрало законної сили 02.11.2021 року.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув 03.02.2023 року.

Стаття 376 КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання лише у випадку наявності причин такого пропуску, які суд визнає поважними. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які, до того ж, повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.376 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, вказаний строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання підлягає поновленню лише у разі пропущення його за поважними причинами.

У якості поважності причин пропуску строку заявник посилається на положення ч.4 ст.373 КАС України відповідно до якої протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу або у разі її відсутності - рекомендованим чи цінним листом.

Проте відповідно до п.15 ч.1 розділу VІІ КАС України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку, зокрема: 15.16) суд видає виконавчі документи в паперовій формі.

Так, відповідно до п. 1 розділу VI КАС України, частини четверта, сьома та восьма статті 373 (в частині внесення документів до Єдиного державного реєстру виконавчих документів), абзац другий частини третьої статті 374 цього Кодексу вводяться в дію через 30 днів із дня опублікування Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України".

Таким чином, на теперішній час ч. 4 ст. 373 КАС України в дію не введена, оскільки Державною судовою адміністрацією України повідомлення про початок функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у газеті "Голос України" не опубліковано.

Заявник посилаючись на ч.4 ст.373 КАС України не надає доказів того, що підсистема (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи щодо обліку електронних виконавчих документів та інших дій працює.

Крім того, КАС України не передбачено обов`язку суду направлення виконавчих листів особі, на користь якої ухвалено судове рішення. Натомість, такій особі законодавчо забезпечено право отримання виконавчого листа за ініціативи останньої. Крім того, законодавчо забезпеченим є право на пред`явлення виконавчого листа до виконання, що також потребує самостійних вольових дій із боку відповідного суб`єкта.

Головне управління ДПС в Одеській області, будучи обізнаним із скороченими строками пред`явлення до виконання виконавчого документу, за яким стягнувачем є державний орган або держава, з будь-якими заявами, клопотаннями щодо видачі виконавчого листа, а також зі скаргами на не виготовлення або несвоєчасне виготовлення та/або направлення виконавчого листа по справі №420/9726/21 не зверталося.

Матеріали справи не містять доказів неможливості звернення Головним управлінням ДПС в Одеській області до суду за отриманням виконавчого листа раніше, аніж його було видано судом - 18.01.2022 року та отримано позивачем 26.01.2022 року.

Правова визначеність є універсальним правовим інститутом, дія якого поширюється на такі важливі сфери правовідносин між державою та особою, як реалізація і забезпечення прав і свобод людини і громадянина, встановлення юридичної відповідальності, підстав та порядку притягнення до такої відповідальності, неприпустимість дій і бездіяльності органів влади, спрямованих на необґрунтоване обмеження прав і свобод людини.

Зокрема, у п. 570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії» Європейський Суд з прав людини визначив термін давності, як передбачене законом право порушника не піддаватися попередженню або суду після закінчення певного терміну після здійснення правопорушення. Як зазначив ЄСПЛ, строки давності, які характерні для національних правових систем Держав-учасниць, відповідають декільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010, так Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

На підставі аналізу сформульованих цим судом позицій правова визначеність та принцип верховенства права є взаємопов`язаними, оскільки правова визначеність спрямована на чіткість та передбачуваність правового статусу особи, дій органів державної влади, їх посадових та службових осіб, недопущення безпідставного порушення чи обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Отже, не заперечуючи наявності дискреційних повноважень у національних судів щодо вирішення питання про поновлення строку на звернення до суду, ЄСПЛ підкреслює, що останні повинні визначити, чи виправдовують підстави для подібного продовження строків втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує межі розсуду суду ні в тривалості, ні в підставах для визначеності подовжених строків (справа «Безруков проти Росії», п. 34).

Позивачем по справі було Головне управління ДПС в Одеській області суб`єкт владних повноважень.

Зазначені заявником обставини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не є об`єктивно непереборними, які б заважали пред`явленню виконавчого листа до виконання, а також такими, що не залежать від волі заявника чи перебувають поза межами його контролю.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року «Рисовський проти України» зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин», яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої помилки.

З урахуванням встановлених по справі обстави, суд дійшов висновку, що пропущений стягувачем строк для пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа не підлягає поновленню у відповідності до вимог ч.1 ст.376 КАС України.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, 376, 379 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню ДПС в Одеській області в задоволенні заяви про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа до виконання по справі № 420/9726/21.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.