Справа № 344/1233/23
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1233/23
Провадження № 2-а/344/85/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківськ Коломійця Вадима Петровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким скасувати постанову інспектора вз. 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції ст. лейтенанта поліції Коломійця Вадима Петровича серія БАВ №245813 від 08.01.2023 року якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування позову зазначив, що постановою інспектора вз. 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції ст. лейтенанта поліції Коломійця Вадима Петровича серія БАВ №245813 від 08.01.2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст.122 КУпАП за те, що нібито 08.01.2023 року о 21:25 годині в м. Івано-Франківськ по вул. Коновальця, керуючи транспортним засобом HONDA CIVIC номерний знак НОМЕР_1 не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив вимоги п.п 19.1, «а» ПДР України. Вважає постанову серії БАВ №245813 від 08.01.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.Позивач зазначає, що працівники поліції рухалися позаду нього і тому не могли бачити чи увімкнуте ближнє світло фар на авто. Крім того даний автомобіль обладнано денним ходовими вогнями, які увімкнуті постійно і неможливо відрізнити у потоці машин від ближнього світла фар. Ст. л-нант ОСОБА_2 проводив розгляд справи поверхнево. Не вивчив всіх обставин, доказів. Зокрема, не переконався у наявності відеодоказів у патрульному автомобілі, не ознайомив позивача з доказами, не заслухав жодних свідків, зокрема не було ні рапорту, ні показів напарника, відмовив у клопотанні позивача про перенесення розгляду справи, не ознайомив зі статтями 122 та 268 КУпАП.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов. У відзиві представник відповідача позов не визнав, вказав, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.08.01.2023 року Відповідач під час патрулювання по вул.Коновальця в м. Івано-Франківську близько 21 год 25 хв. помітив ТЗ-Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснював рух без ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п.п 19.1 «а» ПДР України. Після зупинки вищевказаного ТЗ Відповідач підійшов, представився водію, проінформував останнього про причину зупинки його ТЗ, а саме здійснення руху в темну пору доби без ближнього світла фар, пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п.п. «а», «б», «ґ» п. 2.1 ПДР. Водієм виявився ОСОБА_1 , який виконав законну вимогу поліцейського, пред`явивши вище вказані документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, Відповідачем після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №245813 від 08.01.2023 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу, розміром 510 грн., та оголошено її зміст. Щодо відмови позивачу у клопотанні про відкладення справи з метою залучення адвоката, відповідач вважає, що жодних норм законодавства не порушено, позивачу було роз`яснено права, які передбачені ст..268 КУпАП та ст..63 Конституції України. Позивач мав змогу на залучення адвоката, або іншого фахівця в галузі права, в тому числі на скористання такої допомоги в телефонному режимі. Відеозапис станом на день розгляду справи в суді знищено у відповідності до п.1 ч.3 розділу VIII наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року, відповідно до якого строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить - 30 діб. Поряд з цим просив суд врахувати, що відео правопорушення стосовно даної справи відсутнє в зв`язку із закінченням терміну зберігання такого відео, а не з вини Відповідача, оскільки дата винесення оскаржуваної постанови БАВ №245813 08.01.2023, а позовна заява щодо про оскарження даної постанови Позивачем, надійшла на адресу УПП в Івано-Франківській області 21.02.2023 року. З урахуванням викладеного просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі та розглядати справу без участі сторони відповідача.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому вказано, що викладені аргументи у відзиві не відповідають фактичним даним, представник відповідача не в повній мірі описує події та обставини, які відбулись 08.01.2023 року близько 21 години, позивачу не було зачитано та роз`яснено норми ст.268 та ст.289 КУпАП. Стосовно відеофіксації, що здійснювалась нагрудною камерою відповідача, вважає, що вона знищена умисно, оскільки відповідач був повідомлений про намір позивача оскаржувати його дії. Позивач вважає відзив безпідставним, формальним та таким, що містить помилки та неточності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивачем подано заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи проводити без участі сторони відповідача.

Судом встановлено наступні обставини.

08.01.2023 року відповідачем складено постанову серії БАВ №245813 щодо позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП з підстав здійснення руху транспортним засобом Honda Civic реєстраційний номер НОМЕР_1 без ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив вимоги п.п 19.1 «а» ПДР України. На позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Відповідно до позовної заяви, позивач визначив відповідачем старшого лейтенанта поліції Коломійця В.П., яким винесена оскаржувана постанова.

Згідно із ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 1162, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 1211, 1212, частини перша і друга статті 1213, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 1241, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, частина перша статті 1321, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 1331, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 1521, статті 161, 1644, стаття 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Отже, належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Працівники органів і підрозділів національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

При цьому, зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує того, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а та від 17 червня 2020 року у справі №127/6881/17.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

Так, як зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 742/2298/17 від 17.09.2020 належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Відповідно до ч.ч.3-7 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Відповідно до частини 3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (ч. 4ст. 48 КАС України).

Таким чином, законодавцем встановлені дві умови заміни неналежного відповідача: 1) згода позивача на заміну первинного відповідача; 2) якщо заміна неналежної сторони не приведе до зміни підсудності.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а зауважив, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Позивачем не було заявлено клопотання про залучення співвідповідача, чи заміну неналежного відповідача належним, тоді як вчинення таких дій можливе лише за клопотанням позивача або ж після з`ясування думки позивача, який свої доводи, міркування або заперечення щодо можливості залучення до участі у справі в якості другого відповідача (співвідповідача), не надав.

Під час судового розгляду спору і до його завершення позивач не надав належним чином оформленого позову до належного відповідача і не пред`явив вимог до належного відповідача якого визначено відповідною постановою Верховного Суду.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

в задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Бородовський С.О.