Справа № 320/3180/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3180/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Несін К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кам`янець-Подільської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року, суддя Головенко О.Д., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича, Кам`янець-Подільської міської ради, третя особа: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення і розпорядження,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстрафійовича, Кам`янець-Подільської міської ради, третя особа: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови від 16.05.2019 № 109-к "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ";

- визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 14.05.2019 № 29/72 "Про внесення змін до структурних виконавчих органів міської ради".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним рішенням 14.05.2019 № 29/72 "Про внесення змін до структурних виконавчих органів міської ради" відповідач протиправно створили Департамент правового супроводу та контролю, якого на час звільнення позивача не існувало, а також розпорядження поновив його на посаді директора вказаного департаменту, в якому позивач не працював до цього.

На переконання позивача такими діями відповідачі порушили його право та інтерес щодо поновлення на роботі на визначеній рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 у справі № 369/11467/16-а посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю, виконувати свої попередні посадові повноваження, належним чином реалізовувати своє конституційне право на працю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 11 грудня 2020 року за клопотанням позивача було замінено відповідача у справі, а саме Кам`янець-Подільського міського голову ОСОБА_2 на Кам`янець-Подільського міського голову Посітко Михайла Володимировича .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Кам`янець-Подільська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 17.03.2011 працював на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради.

Розпорядженням першого заступника Кам`янець-Подільського міського голови від 26.12.2011 № 593-к, яке відповідно до розпорядження від 28.12.2011 № 605-к було доповнено, службу в органах місцевого самоврядування позивача було припинено з 26.12.2011.

Розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови від 08.11.2016 № 349-к скасовані розпорядження міського голови від 26.12.2011 № 593-к і від 28.12.2011 № 605-к.

Розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови від 08.11.2016 № 350-к позивача було звільнено з посади директора Департаменту правового супроводу та контролю з 10.01.2012.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 (справа 369/11467/16), визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови № 350-к від 08.11.2016 "Про звільнення ОСОБА_1 "; ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 10.01.2012; зобов`язано Кам`янець-Подільського міського голову винести розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради; стягнуто на користь позивача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу.

16.05.2019 відповідач на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі № 369/11467/16 прийняв розпорядження № 109-К від 16.05.2019, яким скасував розпорядження міського голови від 08.11.2012 № 350-К, поновив ОСОБА_1 з 10.01.2012 на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю, встановив посадовий оклад у розмірі 7400,00 грн, присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах четвертої категорії посад.

Постановою Верховного Суду від 15.10.2020 касаційну скаргу виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради задоволено, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справу № 369/11467/16, де предметом розгляду є правомірність розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови № 350-к від 08.11.2016, не розглянуто.

Проте, 14.05.2019 Кам`янець-Подільська міська рада прийняла розпорядження № 29/72 від 14.05.2019 "Про внесення змін до структурних виконавчих органів міської ради", а саме:

- відмінити п. 5-8 рішення третьої сесії шостого скликання Кам`янець-Подільської міської ради від 14.12.2010 №19 «Про створення управління правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради» про ліквідацію юридичного відділу Кам`янець-Подільської міської ради;

- перейменувати юридичний відділ Кам`янець-Подільської міської ради у Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради;

- затвердити Положення про Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець - Подільської міської ради;

- збільшити штатну чисельність на 1 штатну одиницю та затвердити загальну граничну чисельність працівників виконавчих органів міської ради у кількості 251 штатна одиниця;

- затвердити структуру виконавчих органів міської ради;

- виконавчому комітету Кам`янець-Подільської міської ради розглянути питання щодо затвердження внутрішньої структури Департаменту правового супроводу та контролю та затвердити штатний розпис у межах затвердженої загальної граничної чисельності;

- контроль за виконанням цього рішення покласти на керуючого справами виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради ОСОБА_4 .

Також 16.05.2019 розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови № 109-к "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 " було:

- скасувано розпорядження міського голови від 08.11.2016 № 350-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновлено ОСОБА_1 з 10.01.2012 на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю;

- встановлено ОСОБА_1 станом на 16.05.2019 посадовий оклад у розмірі 7400,00 грн на місяць;

- взято до уваги, що ОСОБА_1 з 17.03.2011 було присвоєно 7 (сьомий) ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах четвертої категорії посад;

- встановлено, що надбавка за вислугу років ОСОБА_1 станом на 16.05.2019 складає 20% (стаж для надбавки станом на 16.05.2019 становить 14 років 00 місяців 26 днів).

Вважаючи, що вказані розпорядження є такими, що прийнятті з порушенням вимог чинного законодавства та порушують законні права та інтереси позивача, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 2 ст. 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Так, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно міста.

Частиною 3 ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що міський голова очолює виконавчий комітет відповідної міської ради, головує на її засіданнях.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Частиною 5 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Підставами для визнання акта протиправним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації або громадянина.

У ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у ч. 1 ст. 74 зазначеного Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Статтею 4 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що служба в органах місцевого самоврядування здійснюється, зокрема, на таких основних принципах: верховенства права, демократизму і законності; пріоритету прав та свобод людини і громадянина; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" основні обов`язки посадових осіб місцевого самоврядування, зокрема є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови від 08.11.2016 № 350-к ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Департаменту правового супроводу та контролю з 10.01.2012.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 (справа 369/11467/16), визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови № 350-к від 08.11.2016 "Про звільнення ОСОБА_1 "; ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 10.01.2012; зобов`язано Кам`янець-Подільського міського голову винести розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради; стягнуто на користь позивача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу.

У відповідності до ч. ч. 1-3,7 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно ст. 240-1 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

Кодекс законів про працю України не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст. 235 та у ст. 240-1 КЗпП України.

Разом з тим, статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному ст. 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, особу, яку було незаконно звільнено із займаної посади, на підставі рішення суду має бути поновлено на тій посаді, з якої її звільнено, якщо в рішенні суду не визначено іншого.

При цьому, як вірно зауважено судом першої інстанції, скорочення штатної одиниці незаконно звільненого працівника не може бути підставою невиконання судового рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі відсутності посади, на якій працював звільнений працівник, у штатному розпису для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до шатного розпису.

Матеріали справи свідчать, що на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 369/11467/16 Кам`янець-Подільською міською радою від 14.05.2019 було прийнято рішення № 29/72 "Про внесення змін до структурних виконавчих органів міської ради" та 16.05.2019 головою Кам`янець-Подільської міської ради прийнято розпорядження № 109-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Разом з тим, пунктом 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення від 14.05.2019 № 29/72 "Про внесення змін до структурних виконавчих органів міської ради" відповідач створив Департамент правового супроводу та контролю, а не Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, як то вказано у рішенні Києво - Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 та в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі № 369/11467/16.

При цьому, як зауважено судом першої інстанції, Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради ні в Положенні про нього, з дати його затвердження рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №17 від 25.02.2011, ні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не мав та не має будь-яких скорочень своєї назви згідно витягу з ЄДРПОУ на запит № від 22.05.2020.

Окрім того, відповідно до штатного розпису Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради затвердженого 01.01.2012 Кам`янець-Подільським міським головою, назва установи визначена як Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради. Назвою посади, яку позивач обіймав до звільнення 10.01.2012, керівника вказаної установи є директор Департаменту.

Також, Положення про Департамент правового супроводу та контролю, затверджене рішенням міськради № 29/72 від 14.05.2019 не містить усіх повноважень директора Департаменту правового супроводу та контролю, які позивач мав до 10.01.2012, тобто дати звільнення.

Пунктом № 3 рішення Кам`янець-Подільської міської ради № 29/72 від 14.05.2019, затверджено Положення про Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради без управлінських повноважень директора, які були в положенні про Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради станом на 10.01.2012, затвердженого рішенням Кам`янець-Подільської міської ради № 17 від 25.02.2011.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що відповідач виніс розпорядження № 24-к від 13.01.2021, яке скасовано рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі №320/1659/21 та залишено в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021.

Так, у вказаних рішеннях суд підтвердив факт відсутності поновлення позивача на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради розпорядженням № 109-к від 16.05.2019.

Водночас, матеріали справи свідчать, що у розпорядженні № 24-к від 13.01.2020, яким змінено зміст оскарженого розпорядження №109-к від 16.05.2019, відповідач зазначив повну назву існуючої юридичної особи, до якої вирішив поновити позивача, виконавчого органу міської ради, а саме Департамент правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради та зазначив .

Окрім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, постановою Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 369/11467/16-а скасовані рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 та Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 в повному обсязі, відтак правова підстава існування розпорядження № 109-к від 16.05.2019, яке винесено на підставі вказаних рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі №369/11467/16-а відсутні з дати їх прийняття.

Отже, розпорядження № 109-к від 16.05.2019 в частині дати з якої вказано поновлення на роботі та розмір стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу не підтверджена рішеннями судів та більш того, поставлена під сумнів та необхідність дослідження в новому судовому розгляді в першій інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування розпорядження Кам`янець - Подільського міського голови від 16.05.2019 № 109-к "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 " та рішення Кам`янець - Подільської міської ради від 14.05.2019 № 29/72 "Про внесення змін до структурних виконавчих органів міської ради", оскільки наразі рішення судів у справі № 369/11467/16-а, які були підставою для прийняття спірних рішення та розпорядження, скасовано Верховним Судом 15.10.2020.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах про оскарження рішень, дій суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кам`янець-Подільської міської ради залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 16 травня 2023 року.