Справа № 300/1908/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/1908/22 пров. № А/857/3716/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року, ухвалене суддею Біньковською Н.В. у м. Івано-Франківську за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 300/1908/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року в розмірі 77% грошового забезпечення та зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку і обчислення пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» в розмірі 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум за період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 694,68 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що зменшення розміру основної пенсії у відсотках є протиправним, оскільки, відсоткове значення розміру пенсії, встановлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», застосовується до призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених. Суд зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача виходячи із 77% грошового забезпечення за період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року, оскільки з 01.04.2019 року позивачу здійснено перерахунок пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що значно збільшило пенсію. Тим більше розрахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року виходячи із 77 % грошового забезпечення до складу якого входять додаткові види грошового забезпечення порушить принцип співмірності між новопризначеними пенсіями.

Не погодившись із цим рішенням суду, в частині відмови в задоволенні позову про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 року, виходячи із 77% грошового забезпечення, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції змінити, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи із 77% відсотків грошового забезпечення з 01.04.2019 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач зазначає те, що суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що набуте позивачем, на час призначення пенсії, право на розрахунок пенсії виходячи із 77% грошового забезпечення є безстроковим та не може бути змінене в майбутньому.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Пенсія позивачу до 01.01.2018 року обраховувалась в основному розмірі 77%, яке включало такі складові: посадовий оклад - 1075,00 грн.; оклад за військове звання - 125,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 40% - 480,00 грн., надбавка за умови режимних обмежень, допуск ф.2 15% - 161,25 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% - 840,00 грн., премія 10% - 107,50 грн.

З 01.01.2018 року відповідач провів перерахунок пенсії позивача, згідно з постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року, виходячи із 70% грошового забезпечення до якого увійшли: посадовий оклад - 4930,00 грн., оклад за військове звання - 1340,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% - 3135,00 грн.

02.02.2022 року Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видав довідку № 9/1/167 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року до якого увійшли: посадовий оклад - 4930,00 грн., оклад за військовим званням - 1340,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 3135,00 грн., надбавка за таємність (15%) - 739,50 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 6113,25 грн., премія (35%) - 1725,50 грн., всього 17983,25 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 року в справі № 300/1650/22, крім іншого, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі вказаної вище довідки з 01.04.2019 року.

Відповідач виконав це рішення суду, однак здійснив розрахунок розміру пенсії виходячи із 70 % грошового забезпечення вказаного у довідці.

05.04.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.01.2018 року, виходячи із 77% грошового забезпечення.

Листом від 15.04.2022 року № 1486-1354/Я-02/08-0900/22 відповідач відмовив позивачу в перерахунку його пенсії з 01.01.2018 року в розмірі 77% грошового забезпечення зазначивши, що перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року проведено з врахуванням чинної редакції статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Пенсію позивача перераховано з нового грошового забезпечення у розмірі 70% (максимальний) грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Апеляційний суд встановив те, що позивачу пенсія призначена у розмірі 83 % грошового забезпечення.

У подальшому, стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, вказана вище стаття передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що застосування 70 відсоткового показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що такий застосовується під час призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і тому, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 лютого 2019 року, ухваленому за результатами розгляду справи № 240/5401/18, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року.

Отже, для перерахунку пенсії позивача, відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року.

Такі висновки узгоджується з правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18, від 16 лютого 2022 року у справі № 200/7786/19-а та в постановах Верховного Суду від 24 серпня 2018 року у справі № 686/12623/17, від 27 лютого 2020 року у справі №522/22925/16-а, від 9 квітня 2020 року у справі №640/19928/18, від 23 червня 2021 року у справі №140/392/19, від 8 листопада 2022 року у справі № 2040/5923/18, від 14 листопада 2022 року у справі №380/22040/21, від 28 листопада 2022 року у справі №340/5306/21.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що задоволення позову з 01.04.2019 року призведе до виникнення диспропорції у розмірі перерахованих пенсій військовослужбовців, які були призначені раніше, та пенсій, що будуть призначені вперше після цієї дати з урахуванням максимального розміру, встановленого частиною другою статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд зазначає таке.

Апеляційний суд вирішує цей спір у межах наявного правового регулювання, яке не містить положень щодо перегляду (зміни) при перерахунку пенсій її відсоткового значення від розміру грошового забезпечення, а доводи суду не ґрунтуються на нормах законодавства, яким врегульовано підстави, порядок, умови та розмір перерахунку пенсій військовослужбовців.

Вирішення питання пропорційності перерахованих та новопризначених пенсій виходить за межі компетенції суду, метою якого є захист прав та законних інтересів особи від протиправних дій державного органу, і тим паче, не може бути покладене на позивача за рахунок зменшення йому гарантованих законодавчо виплат.

Тому апеляційний суд вважає, що розмір пенсії позивача у відсотковому значенні не може бути зменшений з 01.04.2019 року через те, що пенсія позивачу збільшена внаслідок її перерахунку на виконання судового рішення.

Отже, відповідач безпідставно зменшив розмір пенсії у відсотковому значенні до грошового забезпечення, при її перерахунку з 01.01.2018 року та з 01.04.2019 року (на виконання судового рішення).

Підводячи підсумок наведеного, апеляційний суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення, з порушенням норм матеріального права, визначивши часові межі права позивача на перерахунок та виплату пенсії, виходячи із 77% грошового забезпечення.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині постанову, якою цю позовну вимогу задовольнити, а саме, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум з 01.04.2019 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги підставними та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції в оскарженій частині.

Водночас, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, так як позивач просив змінити рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, однак його необхідно скасувати в цій частині із прийняттям нової постанови.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційний суд встановив те, що за подання позову позивач сплатив 992,40 грн., 694,68 грн. з яких стягнув суд першої інстанції, а за подання апеляційної скарги 1488,60 грн.

Отже, на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 1786,32 грн. (992,40 694,68 + 1488,60 =1786,32)

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року в справі № 300/1908/22, в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум, з 01.04.2019 року, скасувати та прийняти постанову, якою цю позовну вимогу задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 77 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум, з 01.04.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області судовий збір в сумі 1786,32 грн. (тисячу сімсот вісімдесят шість гривень 32 копійки).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 15.05.2023 року