Справа № 120/2866/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

17 травня 2023 р. Справа № 120/2866/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Жданкіна Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо неналежного обчислення її спеціального трудового стажу, що втілилось у незарахуванні період її роботи з 03.01.1989 по 28.02.1994 на посаді музичного працівника в дитячому садочку №2 на Роменській взуттєвій фабриці та мало наслідком складання відмови у виплаті грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В зв`язку з цим, позивач просила визнати такі дії відповідача протиправними, зарахувати відповідний стаж роботи та провести нарахування відповідної грошової допомоги.

При цьому, до матеріалів справи позивач не надала жодного доказу на підтвердження того, що відповідач відмовив у зарахуванні періоду її роботи з 03.01.1989 по 28.02.1994 на посаді музичного працівника в дитячому садочку №2 на Роменській взуттєвій фабриці до спеціального трудового стажу.

Ухвалою суду від 27.03.2023 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог статей 160, 161 КАС України та встановлено 7-денний термін з дня одержання копії ухвали для усунення визначених у ній недоліків шляхом надання доказів в підтвердження того, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи з 03.01.1989 по 28.02.1994 на посаді музичного працівника в дитячому садочку №2 на Роменській взуттєвій фабриці, що належала до державної форми власності до спеціального страхового стажу.

В ухвалі звернуто увагу позивача на вимоги ч. 5 п. 5 ст. 160 та п. 4 ст. 161 КАС України щодо необхідності наведення належного обґрунтування заявлених позовних вимог та надання доказів в підтвердження повідомлених обставин.

16.05.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, що стали підставою залишення позовної заяви без руху. У вказаній заяві позивач зазначила, що в неї відсутні доказів вчинення відповідачем дій, про протиправність вчинення яких остання вказує у поданій до суду 23.03.2023 позовній заяві.

При цьому, позивач вказала, що направила до пенсійного фонду запит щодо зарахованих (або не зарахованих) періодів її трудової діяльності в період з 03.01.1989 по 20.02.1994, однак відповіді на запит наразі не отримала.

Досліджуючи надані позивачем на виконання вимог ухвали від 27.03.2023 пояснення враховано те, що з позовною заявою ОСОБА_1 до суду звернулась 21.03.2023.

Як слідує із змісту прохальної частини позовної заяви позивач просить суд, окрім іншого, зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 03.01.1989 по 28.02.1994 на посаді музичного працівника в дитячому садочку №2 на Роменській взуттєвій фабриці, що належала до державної форми власності, що дає право на пенсію за вислугу років.

При цьому, до позовної заяви позивачем не було додано доказів на підтвердження того, що відповідні періоди не були зараховані до її трудового стажу. Більш того, остання в поданій до суду заяві від 16.05.2023 зазначила, що такими даними вона не володіє, а позовна заява сформована на підставі усних пояснень якогось працівника пенсійного фонду.

Наведене свідчить, що формування позовних вимог базується виключно на припущеннях позивача щодо можливого вчинення відповідачем дій по не зарахуванню певних періодів її трудової діяльності до спеціального страхового стажу.

Як вже було звернуто увагу позивача в ухвалі від 27.03.2023, КАС України вимагає від особи, яка звернулась до суду за захистом якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. При цьому, згідно приписів ч. 5 п. 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовні заяві зазначається, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 161 позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Втім, всупереч вищенаведеним правовим нормам, позивач до позовної заяви не надав доказів в підтвердження обставин, на які вона покликається.

Також, варто зазначити, що ч. 1 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

Водночас, позивач відповідного клопотання не заявила, а лише вказала про відсутність в неї доказів того, що відповідач не зарахував до її спеціального страхового стажу спірного періоду її трудової діяльності.

Слід також зазначити, що до заяви про усунення недоліків позовної заяви позивачем долучено запит на отримання інформації, який датований 31.03.2023 (тобто останній був сформований вже після звернення до суду з даним позовом). Також, суду не надано доказів того, що відповідний запит взагалі був надісланий відповідачу.

Наведене свідчить, що у встановлений судом строк стороною позивача не усунуто недоліків позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене і беручи до уваги факт неусунення позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву належить повернути позивачу на підставі вищезазначених положень закону.

При цьому суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, наведені, зокрема, в рішеннях від 28.05.1985 у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" та від 13.02.2001 у справі "Кромбах проти Франції", згідно з якими держава може встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 в справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 в справі "Наталія Михайленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, в тому числі щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Виходячи з системного аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України, можна дійти висновку, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), при умові дотримання яких особа може реалізувати право на судовий захист.

Відповідних правил під час звернення до суду з цим позовом не дотримано, на що звернуто увагу позивача в ухвалі суду від 27.03.2023, з наданням заявнику достатнього строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Проте, оскільки зазначені недоліки позивач не усунув, існують підстави для застосування наслідків, визначених у п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, а саме повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна