Справа № 520/8174/23
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року № 520/8174/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції під час її перерахунку з 01.12.2019 згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/32655 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3436);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 щомісячну пенсію у розмірі 88% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/32655 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3436);

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні виплат щомісячної пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром у період з грудня 2019 року по теперішній час у тому числі дії з обмеження виплати йому пенсії за березень 2023 року в сумі 37507,51 грн. максимальним розміром в сумі 20930,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 по теперішній час перераховану йому згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/32655 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3436) пенсію, з урахуванням нарахованих йому до виплати сум індексації пенсії згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168 без обмеження її щомісячних виплат максимальним розміром, а також здійснити йому виплату суми всієї заборгованості з виплати пенсії, у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, вчинено протиправні дії, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції під час її перерахунку з 01.12.2019 згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/32655 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3436) та, які полягають у обмеженні виплат щомісячної пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром у період з грудня 2019 року по теперішній час у тому числі дії з обмеження виплати йому пенсії за березень 2023 року в сумі 37507,51 грн. максимальним розміром в сумі 20930,00 грн.

Відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду не надійшов.

Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року за вислугу років.

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1051 від 28.03.2023 року розмір пенсії позивача станом на 01.12.2015 року складав 88% грошового забезпечення.

Також, згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1051 від 28.03.2023 року розмір пенсії позивача станом на 01.01.2016 року склав 70% грошового забезпечення

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 року по справі № 520/22615/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» про розмір грошового забезпечення №100/32655 (вих.№33/41-3436) від 20.08.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1051 від 28.03.2023 року розмір пенсії позивача станом на 01.12.2019 року склав 70% грошового забезпечення з урахуванням максимального розміру пенсії 16380,00 грн.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023 року розмір пенсії позивача з урахуванням максимального розміру пенсії склав 20930,00 грн.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції під час її перерахунку з 01.12.2019 згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/32655 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3436) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 щомісячну пенсію у розмірі 88% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/32655 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3436), суд зазначає наступне.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ) визначено розміри пенсій за вислугу років.

8 липня 2011 року прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри " 80" замінено цифрами " 70". Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Статтею 63 Закону України №2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

13 лютого 2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

За таких обставин, при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2019 року по справі №240/5401/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1051 від 28.03.2023 року розмір пенсії позивача станом на 01.12.2015 року складав 88% грошового забезпечення.

Також, згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1051 від 28.03.2023 року розмір пенсії позивача станом на 01.01.2016 року склав 70% грошового забезпечення

Так, відповідачем зменшено розмір пенсії позивача з 88% до 70 % грошового забезпечення.

При цьому, суд вважає позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати позивачу пенсію в подальшому зверненими на майбутнє.

У вказаній частині права позивача не є порушеними, а отже позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Так, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/32655 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3436).

Отже, відповідачем не порушено прав позивача щодо проведення перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки.

Натомість, позивач звернувся до суду, не погоджуючись із діями відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивачу з 88% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.12.2019.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% грошового забезпечення з 01.12.2019 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.12.2019 щомісячну пенсію у розмірі 88% грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні виплат щомісячної пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром у період з грудня 2019 року по теперішній час у тому числі дії з обмеження виплати йому пенсії за березень 2023 року в сумі 37507,51 грн. максимальним розміром в сумі 20930,00 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 по теперішній час перераховану йому згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/32655 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3436) пенсію, з урахуванням нарахованих йому до виплати сум індексації пенсії згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168 без обмеження її щомісячних виплат максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1051 від 28.03.2023 року розмір пенсії позивача станом на 01.12.2019 року склав 70% грошового забезпечення з урахуванням максимального розміру пенсії 16380,00 грн.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023 року розмір пенсії позивача з урахуванням максимального розміру пенсії склав 20930,00 грн.

Так, пенсійний орган обмежив пенсію позивача граничним (максимальним) розміром.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому, положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому, суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас, положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 17.02.2022 року по справі №640/11168/20, від 02.08.2022 по справі № 240/1369/21, від 20 січня 2023 року по справі №640/24801/19 та від 09 лютого 2023 року по справі №620/4148/20.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

За таких обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вчинено протиправні дії, які полягають у обмеженні виплат щомісячної пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.12.2019 року та з 01.03.2023 року.

При цьому, суд вважає позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати позивачу пенсію в подальшому зверненими на майбутнє.

У вказаній частині права позивача не є порушеними, а отже позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/32655 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3436).

Отже, відповідачем не порушено прав позивача щодо проведення перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки.

Натомість, позивач звернувся до суду, не погоджуючись із діями відповідача щодо обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

Також, згідно матеріалів справи основний розмір пенсії без урахування максимального розміру з 01.12.2019 року становив 19034,74 грн., з 01.03.2023 року становив 23199,60 грн., а не 37507,51 грн., як зазначено позивачем в позовних вимогах.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на протиправність дій відповідача та для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні виплат щомісячної пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.12.2019 року та з 01.03.2023 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.12.2019 року та з 01.03.2023 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням нарахованих до виплати сум індексації пенсії згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми всієї заборгованості з виплати пенсії, у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено того, що оскаржувана частина пенсії була нарахована позивачу та не виплачена. Таким чином, заборгованість з оскаржуваної частини пенсії перед позивачем не виникла. Отже, позовні вимоги в частині виплати заборгованості з пенсії задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у вищевказаній частині.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% грошового забезпечення з 01.12.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.12.2019 щомісячну пенсію у розмірі 88% грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні виплат щомісячної пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.12.2019 року та з 01.03.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.12.2019 року та з 01.03.2023 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням нарахованих до виплати сум індексації пенсії згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.