Справа № 641/8017/21
Суддя: Богдан М. В.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/1/2023 Справа № 641/8017/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

за участю секретаря Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАО № 4894711 від 12.10.2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. та справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що вказана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, є незаконною, оскільки обмеження, встановлені Митним кодексом України стосовно порушення строків тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України він не порушував.

При цьому, позивач зазначає, що 15.09.2018 року він в`їхав на територію України через пункт пропуску через державний кордон «Гоптівка», керуючи транспортним засобом «Audi A6» сірого кольору, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , реєстраційне свідоцтво Литва № НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . Однак після перетинання кордону сталася критична поломка транспортного засобу, яка унеможливлювала будь-які спроби зрушити його з місця. Так, позивач звернувся до СТО за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 19, до якого транспортний засіб був доставлений евакуатором. Позивачем було надане відповідне повідомлення до Харківської Митниці про технічну несправність транспортного засобу, яка унеможливлювала продовження здійснення всіх необхідних процедур щодо переміщення автомобіля в митному режимі транзиту. На зазначеному СТО провели діагностику і виявили пошкодження, які потребують професійного втручання, у зв`язку із чим транспортний засіб було переправлено до іншої СТО за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 201-А. Згідно наряду-замовленню № 211 від 24.09.2018 року транспортний засіб був прийнятий на ремонт до СТО за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 201-А. Через великий попит на комплектуючі, довготривалий строк їх пошуку, автомобіль весь час перебував на платній парковці СТО. 12.10.2021 року позивач забрав відремонтований автомобіль з ремонту, та відправився на ньому завершити всі необхідні дії та процедури щодо переміщення транспортного засобу в митному режимі. Однак, після початку руху з території СТО повивач був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 201/1, після чого була складена оскаржувана постанова. При цьому позивач зазначає, що працівники поліції повністю ігнорували законні вимоги про правову допомогу, та надали вже роздруковану постанову без роз`яснень де позивач має поставити свій підпис. Так позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки законодавством визначені умови можливості невключення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків, та зазначає, що всі його дії були спрямовані на запобігання порушень митних правил з дотриманням вимог законодавства.

В наданому представником відповідача відзиві на позовну заяву останній проти позову заперечував та просив суд в його задоволенні повністю відмовити. При цьому, в обґрунтування заперечень посилався на те, що 12.10.2021 року приблизно о 17 год. 10 хв. По проспекту Гагаріна, поблизу будинку 201/1 в місті Харкові, встановлено правопорушення з боку позивача, який керував транспортним засобом «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушені обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового перебування на території України з моменту його ввезення в митному режимі «Транзит». За результатами перевірки відомостей щодо транспортного засобу, було встановлено, що вказаний автомобіль на територію України було ввезено позивачем в зоні діяльності Харківської митниці ДФС у митному режимі «Тразит» до 10 діб з метою особистого користування, що є порушенням ст.ст. 95, 381 Митного кодексу України, за що відповідальність передбачена ч. 8 ст. 121 КУпАП. Також зазначив, що відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справ про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема ч. 8 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Пунктом 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. При винесенні оскаржуваної постанови, інспектор керувався положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому, він діяв у межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. Також вказав, що транспортний засіб «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , ввезений позивачем на митну територію України 15.09.2018 року, а станом на 12.10.2021 року зазначений автомобіль знаходився на митній території України з перевищенням строку визначеного ст. 95 Митного кодексу України. Щодо аргументації позивача відносно нібито припинення або не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків. Відповідно до Порядку виконання формальностей відповідно до заявленого митного режиму, що затверджений Наказом №657 Міністерства фінансів України від 31.05.2012, чітко визначена термінологія аварії та непереборної сили. Також, відповідно до пункту шостого розділу VIII Порядку, рішення про припинення (завершення) митного режиму приймається лише щодо транспортних засобів або товарів (їх частини), які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані. Сам факт того, що транспортний засіб «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , був на ремонті 1184 (тисячу сто вісімдесят чотири ) днів, та все ж таки був відремонтований, не говорить про те, що поломка та подальший ремонт даного транспортного засобу відповідає терміну «Аварія» або «Обставина непереборної сили» в розумінні Порядку, а тому у задоволені позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено дослідженими у справі доказами, 12.10.2021 року приблизно о 17 год. 10 хв. По проспекту Гагаріна, поблизу будинку 201/1 в місті Харкові, встановлено правопорушення з боку позивача, який керував транспортним засобом «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушені обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового перебування на території України з моменту його ввезення в митному режимі «Транзит», які встановлені ст. 95 Митного кодексу України (для автомобільного транспорту - 10 діб), ст. 380 Митного кодексу України, ст. 16, 31 Закону України «Про дорожній рух».

У зв`язку з чим, інспектором батальйону 1 роти 5 старшим лейтенантом поліції Турманідзе Давідом Зурабовичем винесено постанову серії ЕАО №4894711 від 12.10.2021 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. (а.с.18-21).

Згідно з нарядом-замовленням № 211 від 24.09.2018 року, наданого ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_1 , вартість діагностики несправності автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , складає 1200,00 грн. (а.с. 31).

Згідно з нарядом-замовленням № 263 від 21.11.2019 року, наданого ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_1 , вартість діагностики несправності автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , складає 1200,00 грн. (а.с. 30).

Відповідно до Акту № 127 передавання-приймання колісного транспортного засобу та наряду-замовленням № 127 від 12.10.2021 року ОСОБА_1 прийняв від ФОП ОСОБА_2 транспортний засіб «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, вартість послуг охорони автомобіля за 1095 днів складає 10 950,00 грн., вартість ремонту та діагностика автомобіля - 7695,00 грн.(а.с. 11-12, 27).

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух" №3353-XII.

Статтею 1 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно ч.5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Разом з цим, ст. 31 цього ж Закону визначає, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Статтею 380 Митного кодексу України, визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України. Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Стаття 381 Митного кодексу України дозволяє громадянам поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Переміщення транспортних засобів особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України здійснюється у строки, встановлені ст. 95 Митного кодексу України, яка встановлює строк на транзитне переміщення автомобільного транспорту - 10 діб.

Відповідно до ч. 8 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п.2 розділу 8 Порядку «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму» затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 року: - аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; - документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; - обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; - факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Так, з аналізу вказаних норм, можна зробити висновок, що для припинення митного режиму транзиту необхідно надати митному органу відповідні документи, що підтверджують наявність факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Із заяви ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС від 24.09.2018 року, вбачається, що позивач повідомив митний орган про те що відбулася несправність автомобіля «Audi A6», номерний знак НОМЕР_4 , та що транспортний засіб перебуває за адресою: вул. Киргизька, 19.

Посилання на будь-які додатки чи документи, що додаються до заяви на підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили вказана заява не містить (а.с. 32).

Не містять доказів на підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили і надані позивачем акти та наряди-замовлення про розрахунок вартості послуг охорони транспортного засобу та про проведення діагностики та ремонту автомобіля.

Положеннями частини 8 статті 121 КУпАП регламентовано, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене частиною 8 статті 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" регламентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Позивачем по даній справі не спростовано того, що станом на час винесення постанови про адміністративне правопорушення - 12.10.2021 року, митний режим транзиту транспортного засобу «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , був припиненим, а факт настання аварії чи дії обставин непереборної сили документально підтверджений митному органу.

Доказів щодо продовження митними органами строку поміщення в митний режим транзиту з метою прохідного транзиту через митну територію України транспортного засобу «Audi A6», номерний знак НОМЕР_4 , або його оформлення для вільного обігу на митній території України зі сплатою митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, матеріали справи не містять.

Вищезазначене підтверджує встановлені інспектором поліції під час розгляду адміністративної справи обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту.

Таким чином, аналізуючи надані суду сторонами по справі докази, судом встановлено, що позивачем належних та допустимих доказів, які спростовують факт порушення ним Правил дорожнього руху та керування транспортним засобом, щодо якого порушено строки його тимчасового переміщення в митному режимі транзиту, суду не надано.

Так, працівники патрульної поліції діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Також, необізнаність позивача щодо діючого законодавства України не є підставою для скасування відповідальності за порушення вимог діючого законодавства України.

Відповідно до ст. 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.

Разом з цим, стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, час, місце вчинення якого підтверджено наданим відповідачем відомостями з бази даних Національної поліції ІПНП та доказами, відсутність яких б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17, від 24.12.2019 у справі № 459/1801/17.

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року) (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц).

Аналізуючи обставини по справі та досліджені судом матеріали справи, а також зважаючи на наявність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а постанову серії ЕАО № 4894711 від 12.10.2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП- залишити без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 3, 5-10, 20, 77, 94, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 263, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через місцевий суд, який ухвалив рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області, , місце знаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Суддя: М. В. Богдан