Справа № 120/1845/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

16 травня 2023 р. Справа № 120/1845/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 7660,07 грн.

Ухвалою суду від 16.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.04.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення адміністративного позову.

Зазначив, що податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу він не отримував, оскільки такі були направлені за адресою: АДРЕСА_1 ., а з 29.04.2004 року по даний час він зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Також вказав, що згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення №21037 0261 2033 вбачається, що 19.11.2019 року він отримав податкову вимогу від 24.10.2019 року №292513-50, однак зауважив, що підпис в поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення 21037 0261 2033 йому не належить.

ОСОБА_1 вважає, що податкові повідомлення - рішення ним не отримані у зв`язку з їх направленням на його адресу, що позбавило його права на оскарження таких рішень контролюючого органу, а тому податковий борг не є узгодженим, що в свою чергу виключає підстави для направлення платнику податків податкової вимоги.

Відтак, на думку відповідача, звернення позивача до суду з вимогою про стягнення податкової заборгованості є передчасним, оскільки вчинено до узгодження суми боргу, визначеної контролюючим органом.

Крім того, вказав що в позовній заяві ГУ ДПС у Вінницькій області зазначило, що не пропустило строк на звернення з позовом про стягнення податкового боргу, оскільки відповідно до абз. 10 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України встановлено, що на період з 18.03.2020 по останній календарний день, в якому завершується дія карантину у зв`язку з поширенням на території України коронавірусної хвороби, перебіг строків давності, встановлений ст. 102 цього Кодексу зупиняється.

При цьому ОСОБА_1 вказує, що згідно з інформацією наявною на сайті Судова влада України (в розділі інформація щодо стану розгляду справ) та в Єдиному державному реєстрі судових рішень, позивач та його представники систематично брали участь у судових засіданнях та безпосередньо зверталися з відповідними позовами до суду в інших справах, подавали відповідні процесуальні документи, а тому могли звернутись вчасно до суду із даним позовом.

10.04.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому він зазначає, що ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідно до вимог ст.59 та ст. 42 ПК України, надіслано відповідачу податкову вимогу №292513-50 від 24.10.2019 року за податковою адресою АДРЕСА_1 , поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано відповідачем особисто 19.11.2019. У позивача відсутні будь-які інші офіційні дані, які б свідчили про нову адресу відповідача, а сам відповідач не повідомляв про зміну адреси, як того вимагає Податковий кодекс України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомленні сторонами обставини, обґрунтування, докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області про суму податкового боргу у ОСОБА_1 станом на 17.02.2023 наявний податковий борг зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 7660,07 грн. Дата виникнення боргу 26.08.2019.

Зазначена заборгованість виникла внаслідок несплати суми грошового зобов`язання, визначених у податкових повідомленнях рішеннях № 0-0203 від 26.03.2019, № 0-0228 від 16.04.2020, № 0-0228 від 16.03.2021 та № 0-0228 від 22.03.2022.

Внаслідок не сплати у встановлені строки суми грошового зобов`язання, відповідачу було направлено податкову вимогу форму Ф 24.10.2019 №292513-50, у якій ГУ ДПС у Вінницькій області повідомило ОСОБА_1 , що станом на 23.10.2019 сума податкового боргу становить 1512,53 грн. Відповідне поштове відправлення вручене відповідачу, що підтверджується документально, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 033.

Разом з тим, вказаний податковий борг відповідачем не був сплачений.

Визначаючись щодо наявності підстав для стягнення суми податкового боргу, суд виходить з наступного.

Обов`язок сплати податків платником передбачений п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.1 ст. 56 ПК України).

В силу п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Судом встановлено, що податкові повідомлення - рішення від № 0-0203 від 26.03.2019, № 0-0228 від 16.04.2020, № 0-0228 від 16.03.2021 та № 0-0228 від 22.03.2022 на підставі яких у відповідача виник податковий борг надсилалися за адресою: АДРЕСА_1 .

При розгляді цієї справи, доказів оскарження/скасування податкових повідомлень-рішень до суду відповідачем не надано.

Аналізуючи процедуру узгодження донарахованого контролюючим органом відповідачу податкового зобов`язання суд враховує таке.

Із долученого позивачем до матеріалів справи витягу із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків встановлено, що податкова адреса ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Доказів внесення змін до відомостей про податкову адресу ОСОБА_1 чи повідомлення платником податків іншої адреси місця проживання яка може використовуватися у листуванні із контролюючим органом до суду не подано.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Суд враховує, що відомості про податкову адресу платника податків є елементом Державного реєстру. Метою створення Державного реєстру є забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 70.7 ст. 70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок внесення таких змін врегульовано Наказом Міністерства фінансів України Про затвердження Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків від 29.09.2017 № 822.

Відповідно до п. 1 Розділу 9 Положення від 29.09.2017 № 822, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5 ДРП відповідно.

Метою офіційної реєстрації податкової адреси є створення умов для її використання в цілях листування із контролюючим органом у тому числі в процесі узгодження податкового зобов`язання.

У випадку допущення помилки під час реєстрації податкової адреси чи зміни раніше зареєстрованої податкової адреси, платник податків у порядку встановленому Положенням від 29.09.2017 № 822 зобов`язаний звернутися до податкового органу із заявою встановленої форми про виправлення помилки чи зміни податкової адреси.

У разі невиконання податкового обов`язку та не повідомлення про зміну податкової адреси, платник несе ризик настання негативних наслідків, одним із яких є те, що він може бути позбавлений засобів інформування про прийняте щодо нього контролюючим органом рішення про донарахування зобов`язання, адже орган ДПС у процесі листування з платником податків використовує зареєстровану у встановленому порядку податкову адресу платника податків.

Висновок узгоджується із нормою п. 42.3 ст. 42 ПК України, яка передбачає, що у випадку якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

В іншому випадку, у разі не повідомлення про такі зміни, платник податків не звільняється від обов`язку виконання надісланих йому контролюючим органом за податковою адресою рішень.

Відтак, беручи до уваги, що податкові повідомлення рішення, на підставі яких у відповідача виник податковий борг надсилався йому за зареєстрованою у встановленому порядку податковою адресою, тому податкове зобов`язання вважається узгодженим та у разі його несплати у встановлені строки набуває статус податкового боргу платника податків.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктами 59.4, 59.5 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи видно, що податкова вимога № 292513-50 від 24.10.2019 на суму 1512,53 грн. надсилались на податкову адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідач отримав вказану вимогу 19.11.2019, однак відтоді податкова заборгованість ним не погашалась.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує правильність вищезазначеної податкової адреси та вказує на те, що податкову вимогу він не отримував, оскільки підпис, який постановлений на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, насправді йому не належить.

Оцінюючи такі доводи відповідача суд зазначає, що згідно з ч. 2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Частиною 6 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610, визначено, що податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Згідно з п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Наведене свідчить про те, що податкова вимога повинна бути надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання податкової вимоги (зокрема, зазначення в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення реквізитів документа, що надсилається) податкове законодавство не містить.

Крім того, суд вважає, що контролюючий орган не повинен та не може перевіряти особу підписанта у відповідному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, оскільки це виходить за межі наданих йому законом повноважень.

Також контролюючий орган не вправі ставити під сумнів автентичність підпису адресата на такому повідомленні, зважаючи на те, що обов`язок із надання послуг поштового зв`язку та доставки поштової кореспонденції належному адресату покладається на відповідне державне підприємство.

Відтак одержання контролюючим органом поштового відправлення із підписом адресата є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісності виконання працівниками пошти своїх обов`язків.

Під час розгляду справи відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували доводи про те, що підпис на рекомендованому повідомленні про отримання податкової вимоги дійсно йому не належить, а виконаний іншою особою та не є підписом будь-яких повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з відповідачем та, відповідно, несуть визначений законодавством обов`язок із передачі адресату поштового відправлення.

Враховуючи наведене, у суду немає достатніх підстав для висновку про те, що податкова вимога є такою, що надіслана ГУ ДПС у Вінницькій області неналежним чином та без дотримання вимог чинного законодавства, а тому не вважається врученою відповідачу.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відтак, беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу в розмірі 7660,07 грн. відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову повністю.

Щодо доводів відповідача про пропуск строку звернення до суду (та, як наслідок, що податковий борг є безнадійним), слід вказати таке.

Строки стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, визначені пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі, якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

13 травня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №591-IX. Цим законом зміст одного з абзаців пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено у наступній редакції: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу». Вказаний Закон набув чинності з 29 травня 2020 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з урахуванням змін, внесених наступними постановами) на усій території України з 12.03.2020 установлено карантин, який в подальшому неодноразово продовжувався. Встановлені карантинні обмеження діють і на даний час.

Отже, станом на час звернення до суду з позовом ПК України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Тому відповідач помилково вважає, що звернення контролюючого органу до суду з цим позовом відбулось поза межами встановленого законодавством строку.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) податковий борг станом на 17.02.2023 в сумі 7660,07 грн. (сім тисяч шістсот шістдесят гривень сім копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця)

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: