Справа № 240/4019/22
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року

м. Київ

справа № 240/4019/22

адміністративне провадження № К/990/519/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №240/4019/22

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2022, постановлену судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Білої Л.М., суддів: Матохнюка Д.Б., Гонтарука В. М.,

УСТАНОВИВ:

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати їй з 05.08.2021 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 05.08.2021 призначити та щомісячно проводити їй нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам відповідно до закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

2. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 позов задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати з 05.08.2021 ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 05.08.2021 призначити та щомісячно проводити ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивачка, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на нього.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з тим, що станом на момент постановлення зазначеної ухвали в суду було відсутнє підтвердження зарахування сплаченого позивачкою судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Надано скаржниці строк у п`ять днів для усунення зазначеного недоліку шляхом надання до суду апеляційної інстанції документально підтверджених відомостей щодо безпосереднього зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (довідки органу Державної казначейської служби України, якому перераховано судовий збір).

На виконання вимог зазначеної ухвали позивачка надала до суду апеляційної інстанції заяву, в якій зазначила про відсутність у неї обов`язку щодо звернення до органів Державної казначейської служби для підтвердження зарахування судового збору та вказала, що обов`язок перевірки зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України покладено на суд.

3. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 повернуто особі, яка її подала у зв`язку з неусуненням недоліку апеляційної скарги.

II. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. 03.01.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі № 240/4019/22.

5. Верховний Суд ухвалою від 16.01.2023 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи з суду першої інстанції.

III. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції зазначив, що незважаючи на те, що до апеляційної скарги додано документ про сплату судового збору, вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що в суду відсутнє підтвердження зарахування сплаченого позивачкою судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а позивачка має надати суду таке підтвердження.

7. Повертаючи апеляційну скаргу позивачки, суд апеляційної інстнції виходив з того, що на виконання вимог ухвали від 26.10.2022 скаржниця не надала до суду документально підтверджених відомостей щодо безпосереднього зарахування сплаченого відповідно до квитанції від 14.10.2022 судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, тобто не виконала вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

8. Касаційна скарга позивачки обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції всупереч вимогам Закону України "Про судовий збір" не виконав свій обов`язок щодо перевірки зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та поклав тягар доказування щодо такого зарахування на неї.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, дійшов таких висновків.

10. Відповідно до частин першої та другої статті 298 КАС України апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

11. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

12. Частинами першою та другою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

13. Згідно із частиною четвертою статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

14. Залишаючи без руху апеляційну скаргу позивачки, суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на день постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в програмі Діловодство спеціалізованого суду в розділі "Реєстр підтверджень оплат із Казначейства" відсутнє підтвердження зарахування сплаченого позивачкою судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до наданого нею фіскального чека від 14.10.2022.

15. На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху позивачка надіслала до суду заяву, в якій зазначала, що відповідно до вимог КАС України до апеляційної скарги вона долучила фіскальний чек від 14.10.2022 відповідно до якого за подання апеляційної скарги нею сплачено судовий збір у розмірі 1488,60 грн., при цьому процесуальним законом не встановлено вимоги, яка б зобов`язувала її надавати суду підтвердження зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України, у зв`язку з чим просила суд відкрити апеляційне провадження.

16. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що станом на 06.12.2022 в програмі Діловодство спеціалізованого суду в розділі "Реєстр підтверджень оплат із Казначейства" відсутнє підтвердження зарахування сплаченого позивачкою судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 1488,60 грн. відповідно до фіскального чека від 14.10.2022, позивачкою такого підтвердження не надано, а тому недолік апеляційної скарги не усунуто, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

17. Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

18. Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

19. Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

20. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

21. Згідно з частинами першою та другою статті 9 Закону №3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

22. Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, а надходження до спеціального фонду Державного бюджету України перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Це означає, що суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної адміністративної справи.

23. Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, скаржник зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату ним судового збору в межах цієї справи.

24. Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

25. Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

26. Судом апеляційної інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що позивачка долучила до апеляційної скарги фіскальний чек від 14.10.2022, відповідно до якого вона сплатила судовий збір у розмірі 1488,60 грн. за подання апеляційної скарги в цій справі.

27. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, у зв`язку з ненаданням скаржницею додаткових документів на підтвердження факту зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки надання такого роду документів не передбачено статтею 296 КАС України.

28. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

29. За таких обставин ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2022 підлягає скасуванню, а справа №240/4019/22 направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2022 скасувати.

Справу №240/4019/22 направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.І. Рибачук
судді Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик