Справа № 240/6795/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі та залишення позову без розгляду

17 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/6795/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 щодо не здійснення перерахунку розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням за період проходження військової служби з 29 січня 2020 року по 11 листопада 2022 року розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня календарного року, у якому проводяться такі виплати, та зобов`язання вчинити відповідні дії.

Ухвалою суду від 17 березня 2023 року позов прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з наданням відповідачам строку для подання відзивів на позов.

Військова частина НОМЕР_2 подала заяву про зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Зважаючи на те, що Військова частина НОМЕР_2 , входить до складу Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, уважає, що слід зупинити провадження у справі.

Визначаючись щодо наявності підстав для зупинення провадження у цій справі, суд виходив із такого.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі визначені статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 цієї правової норми передбачені обов`язкові підстави для зупинення провадження у справі, а у частині 2 вказані факультативні підстави для зупинення провадження у справі.

Однією із обов`язкових підстав для зупинення провадження у справі є перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України).

Саме на цю норму і посилається відповідач у клопотанні як на підставу для зупинення провадження у справі.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 запроваджено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

При цьому термін дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває станом на сьогоднішній день.

Водночас, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені, зокрема, статтею 55 Конституції, якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, оскільки розгляд цієї справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), що не передбачає явку сторін до суду для участі в судовому засіданні, а також зважаючи на те, що сторони скористалися (або могли скористатися) своїми процесуальними правами щодо подання передбачених Кодексом заяв по суті справи та необхідних для розгляду справи доказів, суд, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, уважає, що клопотання Військової частини НОМЕР_2 про зупинення провадження у справі слід залишити без задоволення.

Також, Військова частина НОМЕР_1 подала клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення позивача до суду, у якому покликається на Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 року № 2352-IX, якими до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України внесено зміни та обмежено строк звернення до суду, зокрема, визначено тримісячний строк з дня одержання праціником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України)

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині 2 статті 122 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 надав оцінку положенню частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України та зазначив, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Відтак відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто до 19 липня 2022 року звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 року №2353-ІХ, який набрав чинності 19 липня 2022 року, назву та частини 1 і 2 статті 233 КЗпП України викладено у новій редакції.

Так, частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції після 19 липня 2022 року) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.

Частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, починаючи з 19 липня 2022 року у Кодексі законів про працю України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 Розділу "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Оскільки станом на час звернення позивача до суду карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України діяв, наведені Військовою частиною НОМЕР_1 підстави для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду відсутні, відповідно клопотання не підлягає задоволенню.

З огляду з вище викладене, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду відбулось у межах встановленого строку, а тому у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду у справі належить відмовити.

Керуючись статтями 122, 236, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Військові частині НОМЕР_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

У задоволенні клопотання Військові частині НОМЕР_1 про залишення без розгляду позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис