Справа № 200/934/23
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року Справа№200/934/23

Донецький окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Аканова О.О, розглянувши в порядку письмового провадження в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про

визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії та відмови виплачувати пенсію на визначений банківський рахунок;

зобов`язання поновити виплату пенсії та виплачувати пенсію з 01.03.2022 на вказаний позивачем банківський рахунок IBAN № НОМЕР_2 , відкритий у відділенні АТ КБ ПриватБанк, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач під час бойових дій залишалась у м.Маріуполь. Пенсію з березня 2022 не отримувала, так як поштовий зв`язок у м.Маріуполі не працює. У серпні 2022 позивачем відновлено електронний підпис, сформована заява про отримання коштів через відкритий у відділенні АТ КБ Приватбанк банківський рахунок. У грудні позивач звернулась через ВЕБ портал ПФУ до відповідача з заявою про те, що 24.08.2022 надана заява про переведення виплати пенсії з відділу пошти м.Маріуполя на картку Приватбанка. Згідно відповіді відповідача позивач дізналась, що заяву про переведення виплати пенсії з відділу пошти м.Маріуполя на картку Приватбанка переведено в статус помилковий, оскільки спочатку необхідно надати заяву про поновлення виплати пенсії. Позивач через ВЕБ портал ПФУ подавала заяву на зміну способу виплати та заяву на подовження виплати пенсії, але після обробки заяви ставили статус звернення «Помилковий» та зазначали: «В зв`язку з тривалим неотриманням пенсії виплату припинено. Для поновлення необхідно особисто звернутися до найближчого сервісного центру Пенсійного фонду України з усіма оригіналами документів». У відповіді про зміну банківського рахунку відповідач вказує позивачу про необхідність особисто подати заяву про поновлення виплати пенсії. Зазначила, що рішення про зупинення пенсійних виплат не приймалось. Вказала, що в силу свого віку не може з`явитись особисто до УПФУ, тому просила розглянути заяву про зміну виплатних реквізитів надану через електронний кабінеті ПФУ.

Просила задовольнити позов.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що для отримання пенсії через установу банку надається заява за формою, наведеною в Додатку 1 до Порядку №1596, про перерахування пенсії через рахунок у банку особисто до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України або така заява може бути надіслана установою уповноваженого банку до органу Пенсійного фонду. В серпні-вересні 2022 року заява про перерахування пенсії через рахунок у банку від позивача через територіальний органу Пенсійного фонду України, вебпортал, від установи уповноваженого банку до Головного управління не надходила. Виплата пенсії за березень-серпень 2022 року, проведена через поштове відділення, зафіксована неоплатою згідно інформації АТ Укрпошта. Вказали, що з 01.09.2022 виплата пенсії позивачу призупинена згідно ст.49 Закону №1058 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. Вважають, що дії Пенсійного фонду по припиненню виплати пенсії визначені позивачу є правомірними та відповідають нормам діючого законодавства, вимоги позивача щодо визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії незаконними та необґрунтованими.

Ухвалою суду від 13 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 17 квітня 2023 року зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду розпорядження про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 08 травня 2023 року зобов"язано ОСОБА_1 надати до суду заяву від 10.12.2022 про зміну способу виплати пенсії (з пошти на банк) «заява про внесення змін до пенсійної справи» та усі інші заяви, які подані до фонду з вимогою поновлення виплати пенсії.

Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_3 та є отримувачем пенсії за віком, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_4 , виданим 10.01.1995 року.

Позивачем надано скріншоти звернень до відповідача з заявою про зміну виплати пенсії та продовження виплати пенсії від 03.12.2022, 10.12.2022, 29.12.2022, 30.12.2022, 03.01.2023, 03.01.2023, 17.01.2023, 04.03.2023 року.

27.12.2022 позивач уповноважила співробітника банку передати від її імені заяву про перерахунок на поточний рахунок, відкритий в установі банку належним сум пенсії до відповідного органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення.

Як вбачається з відповіді відповідача від 15.12.2022, наданої на звернення позивача, для отримання пенсії через установу банку надається заява за формою, наведеною в Додатку 1 до Порядку №1596, про перерахування пенсії через рахунок у банку особисто до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або така заява може бути надіслана установою уповноваженого банку до органу Пенсійного фонду. В серпні-вересні 2022 року заява про перерахування пенсії через рахунок у банку від позивача через територіальний орган Пенсійного фонду України, вебпортал, від установи уповноваженого банку до відповідача не надходила. Виплата пенсії за березень-серпень 2022, проведена через поштове відділення, зафіксована неоплатою згідно інформації АТ Укрпошта. Підстави припинення виплати пенсії визначені ст.49 Закону №1058. З 01.09.2022 виплата пенсії позивачу призупинена згідно ст.49 Закону №1058 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. 10.12.2022 позивач надала заяву про виплату пенсії через установу банку (заява від 10.12.2022 №3353) засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України. Заяву переведено в статус помилковий, оскільки спочатку необхідно надати заяву про поновлення виплати пенсії. Для поновлення виплати пенсії необхідно надати заяву та документи, визначені п.2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від місця проживання (реєстрації) заявника.

Як вбачається з відповіді відповідача від 06.01.2023 з 01.09.2022 позивачу призупинено виплату пенсії у зв`язку з тривалою неоплатою. Повідомлено, що для подовження виплати пенсії позивач має право, відповідно до пункту 1.1. Порядку 22-1, надати заяву про подовження виплати пенсії до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України особисто. Пунктом 2.9. Порядку 22-1 визначено, що особа, яка звертається за пенсією повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує особу, місце проживання (реєстрації) та вік). Заяви про поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються за наявності в особи всіх необхідних документів, а саме: паспорта, ідентифікаційного номера, трудової книжки, заяви про відкриття рахунку для виплати пенсії.

Вважаючи таку бездіяльність у невиплати пенсії на особистий банківський рахунок протиправною, позивач звернулась до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, порядок нарахування та виплати пенсії регламентовано Законом України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 05.11.1991 (надалі - Закон № 1788-XII) та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року (надалі - Закон № 1058-IV).

В силу ст.1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

За змістом ч. 1 ст. 44 Закону Закон № 1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону №1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Статтею 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 5 передбачено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Положеннями ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями ст. 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними Конвенцією, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Суд зазначає, що право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Крім того, відповідно до вимог статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду, однак відповідачем не надано доказів того, що було прийнято рішення територіальних органів Пенсійного фонду або відповідне судове рішення про припинення виплати пенсії при тому, що ухвалою суду витребувано розпорядження про припинення виплати пенсії позивачу.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що неотримання пенсійних виплат відбулось не з вини позивача, оскільки місцем отримання пенсії є відділення "Укрпошта", місто Маріуполь, яке з початку повномасштабного вторгнення російської федерації 24.02.2022року, перебуває тимчасово в окупації, будь-які державні або банківські установи, поштові відділення не здійснюють свою діяльність на території цього міста.

Таким чином, обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід прийняти рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати пенсії з 01.03.2022 та зобов`язання відповідача відновити нарахування та виплату пенсії з 01.03.2022 позивачу.

Щодо позовних вимог про поновлення пенсійних виплат на банківський рахунок IBAN № НОМЕР_2 , відкритий у відділенні АТ КБ "ПриватБанк", суд зазначає, що позивач уповноважила співробітника банку передати від її імені заяву про виплату пенсії від 27.12.2022 на поточний рахунок, відкритий в установі банку належним сум пенсії до відповідного органу Пенсійного фонду, а тому в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання нарахувати компенсацію втрати частини доходів.

Згідно ст. 1 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі Закон № 2050) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст. 2 Закону № 2050).

Згідно ст. 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно ст. 4 Закону № 2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, умовою для виплати громадянину компенсації, встановленою Законом № 2050 та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.05.2014 року у справі № 6-43цс14, Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі № 522/5664/17, від 05.10.2018 року у справі № 162/787/16.

Суд зазначає, що визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів.

Як встановлено судом, суми пенсії позивачу не нараховано, не виплачено.

Тобто, пенсію позивачу ще не нараховано, жодних виплат не проводилось.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень Закону № 2050, оскільки норми ст. 4 Закону № 2050 передбачають виплату компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 року у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 року у справі №140/1547/19, від 21 січня 2021 року у справі № 160/35/20; від 21 грудня 2020 року у справі № 520/2226/19, від 01.04.2021 року у справі № 120/4555/18-а.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги про зобов`язання провести нарахування компенсації за несвоєчасну виплату пенсії є передчасними.

За таких підстав, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить наступного.

Ухвалою суду 13 березня 2023 року відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, в зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір у розмірі 536,80грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України.Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії та відмови виплачувати пенсію на визначений банківський рахунок; зобов`язання поновити виплату пенсії та виплачувати пенсію з 01.03.2022 на вказаний позивачем банківський рахунок IBAN № НОМЕР_2 , відкритий у відділенні АТ КБ ПриватБанк, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 01.03.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) відновити нарахування та виплату пенсії з 01.03.2022 ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) судовий збір у розмірі 536,80 грн. на користь Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов