Справа № 308/5891/23
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5891/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судових засідань Івашко Я.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6772982 від 03.04.2023, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., а провадження у справі закрити.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що інкримінованого йому правопорушення не вчиняв. Окрім того зазначає, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи.

Відповідач 09.05.2023 подав відзив на позовну заяву в якому просить вважати причини пропуску строку для подачі відзиву поважними та поновити строк його подачі.

Щодо позовних вимог просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись, зокрема, на те, що доводи позивача є безпідставними. Зокрема, зазначає, що 03.04.2023 о 05 год. 31хв. екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м.Ужгород, вул.Льва Толстого, 10б, помітили автомобіль «Renault Kangoo» номерний знак « НОМЕР_1 », який порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та рухався на зустріч встановленому напрямку, чим порушив вимоги п.8.4в ПДР України, ч.1 ст.122 КУпАП. Водієм вказаного автомобіля виявився позивач.

Поліцейський належним чином представився, пояснив суть правопорушення, попросив пред`явити документи, зазначені в п.21 ПДР на підставі ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» та п.2.4 ПДР.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заслухано його доводи.

Поліцейським було винесено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення на порушника в розмірі 340 грн.

Щодо інших доводів позивача про допущення ряду порушень при розгляді адміністративної справи, то вони не є суттєвими та не спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Разом з тим, надані суду відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських є належними та допустимими, достовірними доказами, зібраними відповідно до норм чинного законодавства.

До початку розгляду справи представник позивача адвокат Кузьма К.І. разом з клопотанням про долучення доказів від 12.05.2023 просила долучити постанову Ужгородського міськрайонного суду від 25.04.2023, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.04.2023 відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилась. Разом з тим представник позивача адвокат Кузьма К.І. подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6772982 від 03.04.2023 року, позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно вказаної постанови, 03.04.2023 року о 03год.46хв. ОСОБА_1 в м.Ужгород, вул.Льва Толстого, 10Б керуючи транспортним засобом марки «Renault Kangoo» номерний знак « НОМЕР_1 », порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та рухався на зустріч встановленому напрямку, чим порушив п.8.4в ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, як вбачається з Постанови Ужгородського міськрайонного суду від 25.04.2023 №308/6250/23 працівниками поліції відносно ОСОБА_1 складено також протокол серії ААБ №057111 від 03.04.2023 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу 03.04.2023 року, о 03 год. 46 хв., в м. Ужгород, по вул. Л.Толстого, 10б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря нарколога, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) та Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормою частини 5 статті 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 222 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення розглядають органи Національної поліції.

За положеннями статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до ст.ст. 72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 3-4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За положеннями частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу вищенаведених норм закону убачається, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 25.04.2023, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду вказаної справи ОСОБА_1 ствердив, що автомобілем не керував, що також підтвердив допитаний свідок ОСОБА_2 . Крім того, свідком ОСОБА_3 надано власноручні письмові пояснення у формі нотаріально посвідченої заяви, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував у автомобілі у якості пасажира і автомобілем не керував.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді-камер поліцейських, які долучено до матеріалів справи, на такому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість відео починається як працівник поліції підходить до ОСОБА_1 , який знаходить поруч з автомобілем.

Таким чином, з постанови суду від 25.04.2023 встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Ураховуючи наведене, а також те, що відповідач доказів вчинення позивачем 03.04.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП суду не надав, винесена поліцейським постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6772982 від 03.04.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. є необґрунтованою. При цьому сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, не дає підстав стверджувати про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, оскільки зазначені у постанові обставини свого обґрунтування під час розгляду справи не знайшли.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже, зазначені принципи і положення закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки належні докази у підтвердження вини позивача не надані.

За наведеного, а також ураховуючи приписи ч. 3 ст. 286 КАС України, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не доведена, відтак, за відсутності достатніх доказів про вчинення ним правопорушень, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАС №6772982 від 03.04.2023року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.9, 72, 77, 241, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6772982 від 03.04.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач (юридична особа): Департамент патрульної поліції, адреса: м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, .

Повне судове рішення складене 17.05.2023.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник