Справа № 380/7505/20
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7505/20
У Х В А Л А

щодо розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду

16 травня 2023 року зал судових засідань №12

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Слиш Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові питання про прийняття звіту Львівської обласної прокуратури від 20.12.2022 про виконання рішення суду від 31.05.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, Львівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги

в с т а н о в и в :

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у адміністративній справі №380/7505/20.

Заява обґрунтована тим, що відповідач не в повному обсязі виконав рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20. Так, 30.08.2022 на рахунок позивача надійшли кошти у сумі 16483,94грн. На думку позивача, вказана сума не відповідає розміру вихідної допомоги, яку відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити на виконання вказаного судового рішення. Згідно з підрахунками позивача вказана допомога має становити орієнтовно 45607,50грн. У зв`язку з неповним виконанням відповідачем судового рішення, просить суд зобов`язати відповідача у 10-денний строк подати звіт про виконання судового рішення.

19.09.2022 до суду від представника відповідача Львівської обласної прокуратури надішли заперечення на заяву позивача про встановлення судового контролю обґрунтовані тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 виконане в повному обсязі. Зазначає, що на момент звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора та з органів прокуратури з 19.08.2020, правові підстави для виплати вихідної допомоги прокурору, звільненому з підстав та в порядку, передбачених Законом № 1697-VII, були відсутні.

На виконання вказаного судового рішення Львівською обласною прокуратурою 30.08.2022 нараховано та виплачено ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні відповідно до Постанови № 505 та Порядку № 100 правомірно, оскільки стаття 81 Закону №1697-VII стосується виключно прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур, які успішно пройшли атестацію, чого у даному випадку не відбулося, що унеможливлює поширення вказаної норми на спірні правовідносини. Рішення про те, що Постанова № 505 суперечить чинному законодавству, ні Конституційним Судом України, ні Урядом не приймалось. Крім того, прирівняння посадового окладу позивача до посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури за відсутності факту переведення його на посаду прокурора в ці установи, суперечить вимогам Закону № 113-ІХ.

Ухвалою від 02.11.2022 суд зобов`язав Львівську обласну прокуратуру подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 протягом тридцяти робочих днів з моменту отримання цієї ухвали.

Львівська обласна прокуратура оскаржила ухвалу про встановлення судового контролю до суду апеляційної інстанції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2023 ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 щодо встановлення судового контролю у справі № 380/7505/20 залишена без змін.

Позивач у судовому засіданні проти прийняття звіту відповідача про виконання судового рішення заперечив. Зазначив, що рішення суду досі залишається невиконаним.

Представник відповідача Львівської обласної прокуратури у судовому засіданні просила суд прийняти звіт про виконання судового рішення. Вважає, що рішення суду відповідачем належно виконане.

Відповідач прокуратура Львівської області явку представника не забезпечила, належним чином повідомлена про час, дату і місце розгляду заяви, клопотань, пов`язаних із розглядом заяви до суду не надходило.

Вирішуючи питання щодо прийняття звіту про виконання судового рішення, суд виходив з наступного.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2020 у справі №380/7505/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано Львівську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу, у зв`язку із звільненням, відповідно до Закону України Про прокуратуру, із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.

На виконання вказаного судового рішення Львівська обласна прокуратура 30.08.2022 виплатила позивачу кошти у розмірі 16483,94грн, що визнається сторонами та підтверджується випискою з банківського рахунку позивача.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.09.2022, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022, відмовлено у роз`ясненні судового рішення.

Окремою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2022, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2023, визнано протиправними дії Львівської обласної прокуратури щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20; зобов`язано Львівську обласну прокуратуру усунути причини і умови, які сприяли невиконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги, у зв`язку зі звільненням відповідно до Закону України "Про прокуратуру", із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.

Суд встановив, що відповідач здійснив нарахування та виплату вихідної допомоги позивачу відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, та постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури від 31.05.2012 №505. Натомість, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2020 у справі №380/7505/20 відповідача зобов`язано здійснити нарахування позивачу вихідної допомоги відповідно до Закону України Про прокуратуру із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.

У звіті про виконання рішення суду від 20.12.2022 представник відповідача зазначає, що норми Закону України Про прокуратуру та рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020 до нарахування спірної виплати не застосовувалися, чим фактично визнає неповноту виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2020 у справі №380/7505/20.

24.02.2023, 26.04.2023 до суду від представника відповідача Львівської обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення щодо звіту, мотивовані тим, що у рішенні суд не визначив конкретної суми вихідної допомоги, яка підлягала виплаті позивачу. Тому відповідач діяв правомірно обраховуючи таку у сумі 16483,94грн.

Позивач подав до суду заперечення щодо прийняття звіту від 05.05.2023, в яких зазначає, що відповідач не в повному обсязі виконав рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20. Так, 30.08.2022 на рахунок позивача надійшли кошти у сумі 16483,94грн. На думку позивача, вказана сума не відповідає розміру вихідної допомоги, яку відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити на виконання вказаного судового рішення. Згідно з підрахунками позивача вказана допомога має становити орієнтовно 45607,50грн.

Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський суд з прав людини у справі Горнсбі проти Греції наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена статтею 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Зазначені обставини дають суду підстави для висновків про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 відповідач Львівська обласна прокуратура не виконав, а тому у прийнятті звіту Львівської обласної прокуратури від 20.12.2022 про виконання такого необхідно відмовити повністю.

Суд відхиляє аргументи представника відповідача про те, що виконання рішення суду підтверджується постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі №380/13721/22, якою відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправною та скасуванні постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Берегових В.С. від 26.09.2022 про закінчення виконавчого провадження №69544870, виходячи з наступного.

У згаданій постанові суду міститься висновок про те, що постанова державного виконавця є правомірною у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі згідно з рішенням суду.

У цьому контексті суд зазначає, що відповідно до положень частини 8 статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 КАС України. Таким чином, КАС України передбачає судовий контроль за виконанням судових рішень у формі як подання звіту про виконання судового рішення, так і шляхом оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання судового рішення. При цьому жодна із форм судового контролю за виконанням судового рішення немає пріоритетності одна над одною.

Суд акцентує увагу на тому, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2023 залишено без змін ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 щодо встановлення судового контролю у справі №380/7505/20. У згаданій постанові суд дійшов висновку, що рішення суду не виконане, оскільки при нарахуванні вихідної допомоги позивачу не враховане рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р(ІІ)2020.

Згідно із частиною 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою від 10.04.2023 суд витребував від Львівської обласної прокуратури належним чином засвідчену копію документа, на підставі якого ОСОБА_2 призначено на посаду керівника Львівської обласної прокуратури, а також дані про його реєстраційний номер облікової картки платника податків та місце проживання.

На виконання вказаної ухвали суду відповідач подав до суду письмові пояснення, в яких повідомив, що ОСОБА_2 обіймає посаду керівника Львівської обласної прокуратури з 06.02.2023.

Суд враховує, що зобов`язання Львівської обласної прокуратури подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №380/7505/20 встановлено ухвалою від 02.11.2022, тобто до призначення ОСОБА_2 на посаду керівника Львівської обласної прокуратури

Також суд бере до уваги, що штраф за невиконання судового рішення накладається саме на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

З урахуванням викладеного, вважає за доцільне встановити новий строк для подання Львівською обласною прокуратурою звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, Львівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги про стягнення вихідної допомоги протягом двадцяти робочих днів з моменту отримання цієї ухвали.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України, суд

у х в а л и в :

у прийнятті звіту Львівської обласної прокуратури від 20.12.2022 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, Львівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги про стягнення вихідної допомоги відмовити повністю.

Встановити новий строк для подання Львівською обласною прокуратурою звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, Львівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги про стягнення вихідної допомоги протягом двадцяти робочих днів з моменту отримання цієї ухвали

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 16 травня 2023 року.

Суддя А.Г. Гулик