Справа № 580/6/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року справа № 580/6/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним дії відповідача щодо обчислення пенсії позивача при неповному страховому стажі у розмірі 26 років;

- визнати протиправними дії відповідача щодо невключення для обчислення пенсії позивача за віком архівної довідки (вих. №1624, 1162), виданої архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради за період з 1987 по 1991 роки;

- зобов`язати відповідача зарахувати повний страховий стаж з урахуванням придбаного позивачем стажу та зробити обчислення його пенсії з урахуванням повного страховому стажі у розмірі 29 років;

- зобов`язати відповідача провести з 30.09.2022 перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період з 1987 по 1991 роки згідно з архівної довідки (вих. №1624, 1162), виданої архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради та повного страхового стажу та, здійснити виплату з урахуванням вже отриманих сум пенсії;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992, 40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач при обчисленні його страхового стажу протиправно не врахував сплату ним коштів згідно договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) у відповідності до ст.12 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та при здійсненні обчисленні розміру його пенсії не врахував заробітну плату за період з 1987 по 1991 роки згідно архівної довідки від 22.08.2022 вих. №1624, 1162, виданої архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради. За вказаних обставин просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 09.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що зарахування до страхового стажу згідно з договором про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду на підставі даних персоніфікованого обліку, які підтверджують перерахування органами ДПС внесків на централізовані рахунки Пенсійного фонду. Згідно з договором про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування(одноразова сплата єдиного внеску) та на підставі даних персоніфікованого обліку Головним управлінням позивачу зараховано період страхового стажу з 01.01.2018 по 30.09.2019. Вимоги щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати позивачу повний страховий стаж з урахуванням придбаного стажу та зробити обчислення його пенсії з урахуванням повного страхового стажу у розмірі 29 років вважає безпідставними та необґрунтованими. Щодо вимог про зобов`язання здійснити обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради вказав, що у їх задоволенні не відмовляв, а лише повідомив про направлення вказаної довідки на перевірку та в разі її відповідності первинним документам, здійснення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням даних вказаної довідки. За вказаних обставин вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

30.09.2022 позивач перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України у Черкаської області та отримує пенсію за вислугу років. Згідно розрахунку пенсії за віком страховий стаж позивача становить 26 років 0 місяців 9 днів.

Позивач уклав договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) у відповідності до ст.12 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. На виконання умов вказаного договору позивач 29.09.2022 сплатив відповідні суми у розмірі 60 060, 00 грн, що підтверджується квитанцією від 29.09.2022 та у розмірі 60 060 грн, що підтверджується квитанцією від 29.09.2022.

Згідно з договором про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування(одноразова сплата єдиного внеску) та на підставі даних персоніфікованого обліку Головним управлінням позивачу зараховано період страхового стажу з 01.01.2018 по 30.09.2019.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив здійснити перерахунок призначеної йому пенсії.

Листом від 15.12.2022 №7513-7516/К-02/8-2300/22 Головне Управлінні Пенсійного фонду України у Черкаській області повідомило позивача про те, що з 30.09.2022 йому призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Розмір прожиткового мінімуму, для непрацездатних осіб з 01.07.2022 становить 2027,00 грн із 01.12.2022 - 2093,00 грн. Пенсію обчислено при неповному страховому стажі 26 років, заробітної плати, за даними системи персоніфікованого обліку з 01.03.2001 року до 31.07.2021 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,50623). Загальний розмір пенсії позивача з 30.09.2022 становить 2100,00 грн.

У листі зазначено, що матеріалах пенсійної справи позивача наявна архівна довідка Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради від 22.08.2022 року №1624 та №1162 про його заробітну плату за період з 01.01.1978 до 31.12.1993 яку, наразі, направлено на проведення перевірки достовірності відомостей, зазначеній у ній. Після надходження акту зустрічної перевірки та, за умови підтвердження довідки про заробітну плату за період з 01.01.1987 до 31.12.1993 первинними документами, буде проведено перерахунок його пенсії з урахуванням заробітку за зазначений період.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV з 30.09.2022.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року, зокрема в період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу - не менше 29 років.

Згідно зі статтею 27 Закону № 1058?IV розмір пенсії за віком визначається з урахуванням тривалості страхового стажу та обчисленої в установленому порядку заробітної плати особи.

Відповідно до статті 28 Закону№ 1058?IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлено на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. За наявності страхового стажу меншої тривалості мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону № 1058-VI страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, починаючи з 01.01.2004 (з дня набрання чинності Закону № 1058-IV) страховий стаж обчислюється органами Пенсійного фонду за даними персоніфікованого обліку.

Частиною 1 статті 16 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон № 2464-VI) встановлено, що Державний реєстр створюється для забезпечення ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації. Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб (частина 2 статті 16 Закону № 2464-VI ).

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 2464-VI реєстр застрахованих осіб -автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття та реалізацію ними прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 2 статті 20 Закону № 2464-VI персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Пунктом 2 частини 4 статті 20 Закону № 2464-VI встановлено, що на кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка, до якої включаються відомості, що відображають загальний страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 7 статті 20 Закону № 2464-VI відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону України № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від роботодавців. На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки (частина 2 статті 21 Закону № 1058-IV).

Пунктом 2 частини 3 статті 21 Закону № 1058-IV встановлено, що персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити відомості, які відображають страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат:

- код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний податковий орган і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника);

- рік, за який внесено відомості;

- розмір страхового внеску за відповідний місяць;

- сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць;

- страховий стаж;

- кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць;

- ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення;

- сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць.

Відповідно до частини 5 статті 21 Закону № 1058-IV персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Згідно частини 2 статті 22 Закону № 1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Отже, порядок обчислення страхового стажу для визначення права на отримання пенсії та обчислення її розміру встановлюється положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 1058-IV особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього Закону, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Зазначені особи можуть брати добровільну участь у солідарній системі або в накопичувальній системі пенсійного страхування, або одночасно в обох системах відповідно до укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Частиною 1 статті 10 Закону № 2464-VI визначено платників, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску.

Особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до податкового органу за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, податковим органом в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 3 статті 10 Закону № 2464-VI).

Відповідно до частини 5 статті 10 Закону № 2464-VI договором про добровільну участь може бути передбачена одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року). Сума сплаченого єдиного внеску за кожен місяць такого періоду не може бути меншою за мінімальний страховий внесок на дату укладення договору, помножений на коефіцієнт 2. В усіх випадках ця сума не може бути більшою за суму єдиного внеску, обчисленого виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої на дату укладення договору. Одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, передбачена цією частиною, може бути здійснена за окремим договором, укладеним у порядку, передбаченому частинами першою, третьою та четвертою цієї статті.

Пунктом 4 частини 3 розділу V Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 передбачено, що за бажанням особи сплатити єдиний внесок за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року), і у разі отримання від неї заяви про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску), після перевірки викладених у заяві відомостей податковими органами у строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) за формою, наведеною в додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до частини сьомої ст. 10 Закону №2464 та п.п. 2 п. 3 розд. V Інструкції № 449 контролюючий орган відмовляє в укладенні Договору у разі, якщо особа підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, не відповідає вимогам щодо осіб, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, надала неповні або недостовірні відомості, раніше уклала Договір, дія якого не припинена або за яким не виконано передбачені Договором умови, бажає укласти Договір на строк менше одного року (крім Договорів одноразової сплати).

В інших випадках відмова в укладенні Договору не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону № 2464-VI страхові кошти, акумульовані на централізованих рахунках податкових органів, автоматично перераховуються не пізніше наступного операційного дня після їх зарахування на централізовані рахунки Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на рахунки Накопичувального пенсійного фонду (далі -Накопичувальний фонд), а у випадках, передбачених законом, - недержавних пенсійних фондів відповідно до визначених законом пропорцій.

З викладеного слідує, що договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) укладається між особою та органом податкової служби.

Слід зазначити, що Договір є правовим документом, у якому сторони визначили свої права й обов`язки, виконання яких сторонами Договору є обов`язковим.

Враховуючи те, що вказаний договір укладається з податковим органом, зобов`язання визначені у ньому покладаються на останнього.

Суд встановив, що згідно з договором про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування(одноразова сплата єдиного внеску) та на підставі даних персоніфікованого обліку Головним управлінням позивачу зараховано період страхового стажу з 01.01.2018 по 30.09.2019. Вказаний період був зарахований відповідачем на підставі даних персоніфікованого обліку, які надав орган податкової служби.

Доказів оскарження дій органу податкової служби щодо виконання умов договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) в матеріалах справи відсутні.

Відтак, підстави для зобов`язання відповідача зарахувати повний страховий стаж з урахуванням придбаного стажу та зробити обчислення його пенсії з урахуванням повного страхового стажу у розмірі 29 років відсутні, оскільки останній здійснює зарахування вказаного стажу на підставі даних персоніфікованого обліку, наданих органами податкової служби.

За вказаних обставин, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести з 30.09.2022 перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період з 1987 по 1991 роки згідно з архівної довідки (вих. №1624, 1162), виданої архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, суд зазначає про таке.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абз. 5 ч.1 ст. 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону № 1058 звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Аналіз зазначених норм свідчить, що обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року здійснюється на підставі довідки про заробітну плату особи, відомості якої мають бути підтверджені первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

При виборі та застосуванні наведених норм судом застосовано правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 03 червня 2021 року у справі № 127/8001/17.

Суд встановив, що позивач при обчисленні розміру його пенсії просив відповідача врахувати його заробітну плату за період з 1987 по 1991 роки у зв`язку з чим ним надано архівну довідку від 22.08.2022 вих. №1624, 1162, видану архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради.

Однак, відповідач не включив відомості про заробітну плату позивача, зазначені в архівній довідці від 22.08.2022 вих. №1624, 1162, виданої архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради з підстав неможливості провести їх перевірку відповідності первинним бухгалтерським документам. У листі від 15.12.2022 №7513-7516/К-02/8-2300/22 відповідач повідомив позивача про те, що матеріалах пенсійної справи позивача наявна архівна довідка Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради від 22.08.2022 №1624, №1162 про його заробітну плату за період з 01.01.1978 до 31.12.1993 яку, наразі, направлено на проведення перевірки достовірності відомостей, зазначеній у ній. Після надходження акту зустрічної перевірки та, за умови підтвердження довідки про заробітну плату за період з 01.01.1987 до 31.12.1993 первинними документами, буде проведено перерахунок його пенсії з урахуванням заробітку за зазначений період.

Суд зазначає, що вказана довідка містять всі необхідні відомості, передбачені додатком № 5 до Порядку № 22-1, видана на підставі первинних документів за 1987-1993 роки. Станом на дату розгляду даної справи відомості від відповідача про результати проведення вказаної перевірки відсутні.

Відповідно до ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Також, суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд заяви про призначення або перерахунок пенсії повинно прийматися у формі рішення (протоколу). Чинне законодавство не наділяє суб`єкта владних повноважень приймати нормативні та інші акти у формі листів, в іншому випадку направлення листа кваліфікується як протиправна бездіяльність щодо неприйняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії чи про відмову.

Відтак, отримавши заяву про перерахунок пенсії із довідкою від 22.08.2022 вих. №1624, 1162, виданою архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради про заробітну плату позивача за період з 1987-1993 роки відповідачем не прийнято жодного рішення, передбаченого частиною 5 статті 45 Закону № 1058, а лише надіслано на адресу позивача лист від 15.12.2022 №7513-7516/К-02/8-2300/22, який має інформаційний характер.

За вказаних обставин, для належного захисту порушеного права позивача суд, у відповідності до вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 1987 по 1991 роки згідно з архівної довідки від 22.08.2022 вих. №1624, 1162, виданої архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до задоволених вимог.

Тому, сплачений судовий збір в розмірі 496, 20 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000, 00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачені витрати на правничу допомогу адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу.

Згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 1від 21.12.2022 №, укладеного між ним та ТОВ Центром правової допомоги, копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 29.12.2022 №, копію квитанцій про сплату послуг на суму 6000, 00 грн.

З наданого позивачем акту приймання-передачі виконаних робіт від 29.12.2022 № вбачається, що ТОВ Центр правової допомоги надав позивачу наступну правову допомогу щодо опрацювання документів, вивчення законодавства, підготовка проектів документів, вивчення законодавства, підготовка проектів необхідних заяв, звернень, підготовка позовної заяви.

Вартість наданих послуг за цим Актом складає 6000, 00 грн.

Відповідач проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000, 00 грн заперечив, вказав, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України опрацювання документів, вивчення законодавства, підготовка проектів документів, вивчення законодавства, підготовка проектів необхідних заяв, звернень не є окремими послугами з надання правничої допомоги, тому стягнення витрат в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу за підготовку та подання адміністративного позову до суду, слід зазначити наступне.

Частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що адміністративна справа №580/6/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відноситься до справ незначної складності та розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, на підтвердження обставин щодо предмету доказування позивачем надано незначну кількість письмових доказів.

Отже, заявляючи про вартість послуг з підготовки та подання позовної заяви у сумі 6 000,00 грн позивачем порушено принцип співмірності витрат на правничу допомогу з об`ємом наданих послуг.

З урахуванням викладеного та підтверджених доказами понесених витрат, суд дійшов висновку, що 1500, 00 грн є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись статями 2, 5, 12, 90, 132, 139, 143, 241-247, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 1987 по 1991 роки згідно з архівної довідки від 22.08.2022 вих. №1624, 1162, виданої архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18001, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 1987 по 1991 роки згідно з архівної довідки від 22.08.2022 вих. №1624, 1162, виданої архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок та витрати зі сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ