Справа № 750/2320/23
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/2320/23
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

15 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Глущенко Я.Б., суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача, Приватне підприємство «Агроспецтранс» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) звернувся в суд із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача, Приватне підприємство «Агроспецтранс» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, 25 квітня 2023 року позивач подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, колегією суддів установлено, що вона подана з пропущенням десятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також до неї не додано її копії відповідно до кількості учасників справи та документ про сплату судового збора.

Відповідно до частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Положення даної норми підлягають застосуванню також і до випадків оскарження судових рішень в порядку статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, однак з урахуванням передбачених нею особливостей.

Оскільки означеною нормою передбачено спеціальний, усічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено частиною 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України), а тому строк, протягом якого особа відповідно до частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 27 лютого 2019 року в справі №500/6596/17, від 17 квітня 2019 року в справі №522/17819/17, від 13 червня 2019 року в справі №200/15533/17(2-а/200/1165/17).

Як убачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення складено 10 квітня 2023 року. Отже, останній день подання апеляційної скарги припадає на 20 квітня 2023 року. Проте апеляційну скаргу подано до суду лише 25 квітня 2023 року, тобто поза межами встановленого приписами Кодексу адміністративного судочинства України процесуального строку.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження позивач зазначає, що отримав судове рішення 21 квітня 2023 року.

Утім, на переконання суду, такі причини пропуску процесуального строку не є поважними з огляду на таке.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №820/4420/18.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій і стимулює останніх добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що копію рішення суду першої інстанції позивач отримав 13 квітня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення. Проте з апеляційною скаргою звернувся 25 квітня 2023 року, тобто з пропущенням десятиденного терміну з дня вручення йому судового рішення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження скаржника про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших поважних причин пропущення цього строку апелянт не зазначає.

Приписи пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збора.

Правові засади справляння судового збора, платники, об`єкти та розміри ставок судового збора, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збора визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у чинній редакції (далі - Закон).

Згідно з положеннями статей 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункта 5 частини 2 статті 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збора у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складала 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями частини 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2023 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн.

З огляду на викладене, а також ураховуючи те, що відповідно до положень статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збора за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, постановленого за результатами розгляду позову, складає 805,20 грн (2684,00 грн х 0,2 х 150%).

Однак, всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збора.

Поряд з цим згідно з пунктами 2, 3 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додаються копії цієї скарги та доданих до неї письмових матеріалів, що відсутні в учасників справи, відповідно до кількості учасників справи.

Проте всупереч наведеним вимогам апелянтом до апеляційної скарги не додано її копії для третьої особи.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання скаржнику строку для усунення визначених в ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших поважних причин пропущення процесуального строку, копії апеляційної скарги для третьої особи та документа про сплату судового збора у розмірі 805,20 грн на такі реквізити: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA1026007; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Керуючись статтями 169, 248, 298, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження - неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги - три дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У разі не надання документа про сплату судового збору, апеляційна скарга буде повернута апелянтові.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька