Справа № 420/3706/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3706/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення № 42 від 26.12.2022 року про відмову у призначенні пенсії за рішенням суду, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01 березня 2022 року із зарахуванням до стажу державної служби періоду проходження служби в армії з 27 квітня 1982 року по 02 грудня 1983 року та період роботи на посаді начальником Державної інспекції захисту рослин Одеської області - головним державним інспектором рослин Одеської області з 04 жовтня 2006 року по 14.06.2007 року у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 25.03.2022 №Вих1896/06/25--22 та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 25.03.2022 року №Вих-1896/06/25--22, виданих Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

- звернути рішення до негайного виконання в межах одного місяця

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач зазначив, що 26.12.2022 року за № 42 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії за рішенням суду, при цьому, відмова ґрунтувалась на тому, що стаж державної служби становить 8 років 9 місяців 24 днів. До розрахунку стажу державної служби зараховано періоди роботи з 15.06.2007 по 29.12.2012 та з 22.01.2013 по 30.04.2016, у відповідності з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.01.2007 « 4-р відповідно до статті 11 Закону України «Про захист рослин» та статті 25 Закону України «Про державну службу» посади працівників Головної державної інспекції захисту рослин та державних інспекцій захисту рослин Автономної Республіки Крим, областей і районів віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. А з розрахунку стажу, доданого до вказаного рішення вбачається, що до стажу державної служби не зарахований період проходження строкової військової служби з 27 квітня 1982 року по 02 грудня 1983 року та період роботи на посаді начальником Державної інспекції захисту рослин Одеської області - головним державним інспектором рослин Одеської області з 04 жовтня 2006 року по 14.06.2007 року. Позивач вважає Рішення про відмову у призначенні пенсії за рішенням суду від 26.12.2022 року № 42, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних і вважає оскаржуване рішення правомірним та таким, що прийняте у відповідності до вимог законодавства. Відповідач зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 по справі № 420/10426/21 заяву ОСОБА_1 від 27.04.2022 щодо переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» Головним управлінням розглянуто повторно з урахуванням висновків суду. Головне управління ухвалило рішення №42 від 26.12.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з огляду на наступне. Вимоги про зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії відповідно Закону України «Про державну службу» з 01.03.2022 та зарахування до стажу державної служби певних періодів роботи є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки фактично не відмовлено у зарахуванні певних періодів роботи до стажу державної служби, а лише зазначено про недостатність стажу державної служби та в цілому не здійснювалось підрахунок стажу робот на посадах державної служби станом на 01.05.2016 (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державної службі). Стаж державної служби позивача становить 8 років 9 місяців 24 днів. До розрахунку стажу державної служби зараховано періоди роботи з 15.06.2007 по 29.12.2012 та з 22.01.2013 по 30.04.2016, у відповідності з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.01.2007 №4-р відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист рослин» та ст. 25 Закону України «Про державну службу» посади працівників Головної державної інспекції захисту рослин та державних інспекцій захисту рослин Автономної Республіки Крим, областей і районів віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Страховий стаж особи становить 44 роки 0 місяців 6 днів. Враховуючи норми чинного законодавства наразі відсутні підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Отже, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 по справі №420/15802/21 вже виконано Головним управлінням згідно діючого законодавства України та в межах його повноважень.

У відповіді на відзив позивач заперечує щодо наведених відповідачем доводів та зазначає, що наведене відповідачем у відзиві не спростовує фактичного порушення відповідачем прав позивача та обставин протиправності дій відповідача наведених у позові.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_2 з 02.10.2020 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії військового квитка, позивач з 27 квітня 1982 року по 02 грудня 1983 року проходив службу в лавах радянської армії.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , останній в період 17.06.2003 року по 14.06.2007 року перебував на посаді начальником Державної інспекції захисту рослин Одеської області - головним державним інспектором рослин Одеської області (наказ МАП України №291-к 17.06.2003 року).

При цьому, 15.06.2007 року позивача переведено на посаду начальника Державної інспекції захисту рослин Одеської області головного державного інспектора рослин Одеської області у зв`язку із віднесенням посад працівників Головної Державної інспекції захисту рослин та державних інспекцій захисту рослин Автономної Республіки Кримм, областей і районів до відповідних категорій посад державних службовців (розпорядження КМУ від 10.01.2007 року №4-р).

29.12.2012 року позивача звільнено, у зв`язку з переведенням до Державної Фітосанітарної інспекції.

27.04.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеськiй області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви позивачем долучено довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, ранг, надбавка за вислугу років) від 25.03.2022 року №1896/06/25-22, які видані Головним управлінням Держприродспоживслужби в Одеській області.

Після реєстрації заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львiвськiй області.

За результатами розгляду заяви, та доданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято Рішення №242 вiд 27.04.2022 року про відмову ОСОБА_2 у призначенні відповідно до Закону України «Про державну службу»,

Вiдповiдно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №242 ОСОБА_2 не має необхідного стажу на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» (01 05 2016 року) на посадах, віднесених до вiдповiдних категорiй посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №242 оскаржено позивачем до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року по справі №42010426/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 42 від 27.04.2022 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2022 року щодо переведення на пенсію вiдповiдно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

21.12.2022 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року залишено без змін.

26.12.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 року по справі №420/10426/21 заяву ОСОБА_1 від 27.04.2022 розглянуто повторно та прийнято рішення №42 від 26.12.2022 року про відмову у призначенні пенсії за рішенням суду.

У рішенні відповідач зазначив, що вимоги про зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії відповідно Закону України Про державну службу з 01 березня 2022 року та зарахування до стажу державної служби певних періодів роботи є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки фактично не відмовлено у зарахуванні певних періодів роботи до стажу державної служби, а лише зазначено про недостатність стажу державної служби та в цілому не здійснювалось підрахунок стажу робот на посадах державної служби станом на 01.05.2016 (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державної службі). Стаж державної служби становить 8 років 9 місяців 24 днів. До розрахунку стажу державної служби зараховано періоди роботи з 15.06.2007 по 29.12.2012 та з 22.01.2013 по 30.04.2016, у відповідності з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.01.2007 № 4-р відповідно до статті 11 Закону України Про захист рослин та статті 25 Закону України Про державну службу посади працівників Головної державної інспекції захисту рослин та державних інспекцій захисту рослин Автономної Республіки Крим, областей і районів віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Страховий стаж особи становить 44 роки 0 місяців 6 днів. Враховуючи норми чинного законодавства відсутні підстави для переведення на пенсію на інший Закон.

Отже, відповідачем відмовлено у призначені позивачеві пенсії за віком, з підставі недостатності стажу державної служби, який за висновком відповідача становить 8 років 9 місяців 24 днів. Які саме періоди державної служби не зараховані відповідачем, оскаржуване рішення не містить.

Частиною 2 ст.19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.08.2010 року № 2464-VI.

Відповідно до ст.7 Законом України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України (ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 року, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Положеннями пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з ч.1 статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд, зокрема у постанові від 04 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18, дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд зазначає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Судом з оскаржуваного рішення встановлено, що стаж державної служби становить 8 років 9 місяців 24 днів. При цьому, до розрахунку стажу державної служби зараховано періоди роботи з 15.06.2007 по 29.12.2012 та з 22.01.2013 по 30.04.2016. Страховий стаж особи становить 44 роки 0 місяців 6 днів.

У позові позивач просить зарахувати до стажу державної служби період роботи на посаді начальником Державної інспекції захисту рослин Одеської області - головним державним інспектором рослин Одеської області з 04 жовтня 2006 року по 14.06.2007 року.

З оскаржуваного рішення вбачається, що даний період відповідачем не зарахований до розрахунку стажу державної служби та не наведено жодних обґрунтувань такого не зарахування.

Судом, з копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 , встановлено, що позивач в період з 17.06.2003 року по 14.06.2007 року перебував на посаді начальника Державної інспекції захисту рослин Одеської області - головним державним інспектором рослин Одеської області (наказ МАП України №291-к 17.06.2003 року).

Відповідно до статті 1 Закону №3723-XII, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до статті 25 Закону №3723-XII, основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 3.05.1994 (далі - Порядок № 283), додатку до нього та інших нормативно-правових актів.

Згідно з додатком до Порядку №283 до переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, посада начальника Державної станції захисту рослин Одеської області - головного державного інспектора рослин Одеської області до 14.09.2006 року не передбачена.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання використанню фальсифікованих пестицидів і агрохімікатів» від 14.09.2006 року №141-V до Закону України "Про захист рослин" внесено зміни, зокрема: « 1) у статті 11: в абзаці другому частини першої: у першому реченні слово "станції" замінити словом "інспекції"; друге речення викласти в такій редакції: "Начальник Головної державної інспекції захисту рослин одночасно за посадою є Головним державним інспектором захисту рослин України, його заступники - заступниками Головного державного інспектора захисту рослин України, а всі спеціалісти - державними інспекторами захисту рослин, на яких поширюється дія Закону України "Про державну службу" ( 3723-12 ).

Тобто, здійснено заміну "станції" на "інспекцію", а Начальника Головної державної інспекції захисту рослин одночасно, який за посадою є Головним державним інспектором захисту рослин України, його заступника - заступника Головного державного інспектора захисту рослин України, всіх спеціалістів - державних інспекторів захисту рослин, виведено під дію Закону України "Про державну службу".

Надалі постановою КМУ від 10 січня 2007 р. №4 Про доповнення пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби доповнено пункт 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. № 283 абзацом такого змісту: "на посадах начальника Головної державної інспекції захисту рослин - Головного державного інспектора захисту рослин України, заступників начальника Головної державної інспекції захисту рослин - заступників Головного державного інспектора захисту рослин України, начальників державних інспекцій захисту рослин - головних державних інспекторів захисту рослин Автономної Республіки Крим, областей, районів, заступників начальників державних інспекцій захисту рослин - заступників головних державних інспекторів захисту рослин Автономної Республіки Крим, областей, районів, всіх спеціалістів - державних інспекторів захисту рослин Автономної Республіки Крим, областей, районів з дня набрання чинності Законом України від 14 вересня 2006 р. № 141-V ( 141-16 ) "Про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання використанню фальсифікованих пестицидів і агрохімікатів" (з 4 жовтня 2006 року)".

Отже, з 4 жовтня 2006 року період роботи позивача на посаді начальника Державної інспекції захисту рослин Одеської області - головним державним інспектором рослин Одеської області зараховується до стажу державної служби.

Стосовно зарахування до стажу державної служби проходження військової служби у період з 27.04.1982 року по 02.12.1983 року слід зазначити наступне.

Пунктом 3 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби включається також, зокрема, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

За змістом ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 6 Закону №2232 визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що проходження позивачем військової служби у період з 27.04.1982 року по 02.12.1983 року підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 року у справі №569/350/17.

Водночас, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У багатьох рішеннях Європейський суд дійшов висновку, що захист, який пропонується в статті 13, має поширюватись на всі випадки обґрунтованих заяв про порушення прав і свобод, які гарантуються Конвенцією (наприклад, рішення у справі Класс та інші проти Федеративної Республіки Німеччини»). «Ефективний засіб правового захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Водночас винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає зазначеній міжнародній нормі.

Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням владних дискреційних повноважень є закон і справедливість.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Ради 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Виходячи із обставин цієї справи, суд доходить до висновку, що відповідачу для вирішення питання щодо призначення позивачеві пенсії за віком необхідно дослідити та надати оцінку умовам, що виникли у зв`язку з розглядом даної справи, зокрема щодо необхідності зарахування до стажу державної служби періоду проходження служби в армії з 27 квітня 1982 року по 02 грудня 1983 року та період роботи на посаді начальником Державної інспекції захисту рослин Одеської області - головним державним інспектором рослин Одеської області з 04 жовтня 2006 року по 14.06.2007 року.

Таким чином, позовні вимоги за даним позовом підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області № 42 від 26.12.2022 року про відмову у призначенні пенсії за рішенням суду ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоду проходження служби в армії з 27 квітня 1982 року по 02 грудня 1983 року та період роботи на посаді начальником Державної інспекції захисту рослин Одеської області - головним державним інспектором рослин Одеської області з 04 жовтня 2006 року по 14.06.2007 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2022 року щодо переведення на пенсію вiдповiдно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги позивача про негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за 1 місяць, суд зазначає, що оскільки рішення суду не містить висновків щодо стягнення з відповідача на користь позивача певних сум, а носить зобов`язальний характер, то відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1073,60 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області № 42 від 26.12.2022 року про відмову у призначенні пенсії за рішенням суду ОСОБА_1 ,

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоду проходження служби в армії з 27 квітня 1982 року по 02 грудня 1983 року та період роботи на посаді начальником Державної інспекції захисту рослин Одеської області - головним державним інспектором рослин Одеської області з 04 жовтня 2006 року по 14.06.2007 року. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2022 року щодо переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська обл., м.Кіровоград, Кіровський район, (ФОРТЕЧНИЙ Р-Н) вулиця Соборна, будинок 7А; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 15.05.2023 року, з урахуванням перебування судді у щорічній відпустці.

Суддя Н.В. Бжассо