Справа № 300/1912/23
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р. справа № 300/1912/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управлння Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - представник позивача), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.02.2022 №38, а також зобов`язання Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 19.01.2022, згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням до стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 01.09.1982 по 11.03.1986, з 29.04.1986 по 30.06.1986, з 05.08.1986 по 17.11.1986, з 20.11.1986 по 17.12.1988; до стажу роботи за Списком №1 періодів роботи з 28.07.1992 по 31.01.1996, з 01.04.1996 по 31.01.1997, з 01.03.1997 по 31.03.1999, з 01.04.1999 по 20.04.2000; до страхового стажу та стажу роботи за списком №2 періодів роботи з 05.10.2004 по 19.12.2008, з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 по 01.04.2017, з 02.04.2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Зазначеною ухвалою встановлено відповідачам з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Зобов`язано відповідача надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Водночас ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі №300/1912/23 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином завірені копії усіх документів, які були взяті до уваги при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 17.02.2023 №38 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати Івано-Франківському окружному адміністративному суду витребувані докази протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду скеровано відзив на позов, згідно з якими зазначив, що позивач 10.02.2022 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто дану заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та додані до неї документи, відтак, прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.02.2023 №38. Згідно з наданими документами, страховий стаж позивача становить 18 років 10 місяців 09 днів. До страхового та пільгового стажу не зараховано період роботи з 05.10.2004 по 17.02.2020, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків. А до пільгового стажу ОСОБА_1 не враховано періоди згідно довідки №5 від 22.07.2020, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку 5 до Порядку №637 від 12.08.1993. Таким чином, вважає, що оскаржуване рішення є правомірним. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У встановлений судом строк відповідач 2 відзив на позовну заяву не надав.

Однак, як встановлено судом, згідно довідки Івано-Франківського окружного адміністративного суду ухвалу про відкриття провадження від 14.04.2023 у справі №300/1912/23 було доставлено до Електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 14.04.2023 11:41 год.

Згідно пункту 5.8 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Відповідно до пункту 17 вказаного Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Водночас, частиною 5 статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Так, частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Водночас, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 10.02.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Після реєстрації заяви та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.02.2022 №38.

Представник позивача, вважаючи, що відповідач протиправно не зарахував до його стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 01.09.1982 по 11.03.1986, з 29.04.1986 по 30.06.1986, з 05.08.1986 по 17.11.1986, з 20.11.1986 по 17.12.1988; до стажу роботи за Списком №1 періодів роботи з 28.07.1992 по 31.01.1996, з 01.04.1996 по 31.01.1997, з 01.03.1997 по 31.03.1999, з 01.04.1999 по 20.04.2000; до страхового стажу та стажу роботи за списком №2 періодів роботи з 05.10.2004 по 19.12.2008, з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 по 01.04.2017, з 02.04.2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020, стверджує про протиправність рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною 3 статті 4 цього Закону виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Статтею 26 зазначеного Закону встановлені умови призначення пенсії за віком. Зокрема, за загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного страхового стажу, визначеного у даній статті.

Водночас, приписами частини 1 статті 114 наведеного Закону визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, обов`язковою умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм Закону України №1058-IV є наявність необхідного страхового стажу (в тому числі пільгового) та досягнення особою визначеного законодавством пенсійного віку.

Статтею 24 Закону №1058-IV визначено порядок обчислення страхового стажу. Страховий стаж - це період (строк), упродовж якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не меншій за мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами ПФ України відповідно до вимог Закону №1058-IV за відомостями, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним раніше, крім випадків, передбачених Законом № 1058-IV.

За змістом статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з статтею 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою КМ України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», якою регламентовано порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно пунктом 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 зазначеного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 2.2 цієї Інструкції до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно пункту 2.4 вказаної Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Із наведених законодавчих норм слідує, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою КМ СРСР від 26.01.1991 №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162; з 16.03.2003 по 23.06.2016 - застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, після 24.06.2016 - застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Посади «помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ», «бурильник експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ» передбачені Списком №2 в розділі XIII «Буріння, видобуток та переробка нафти та газу, переробка вугілля та сланцю», підрозділ 1 «Буріння», пункт А «Робітники», затвердженим Постановою РМ СРСР від 22.08.1956 №1173; Списком №2 в розділі XII «Буріння, видобуток та переробка нафти та газу, переробка вугілля та сланцю», код КП 2130100а-11297, затвердженим постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162; Списком №2 у розділі XII «Буріння, видобування та перероблення нафти, газу та газового конденсату, перероблення вугілля та сланцю», код КП 12.1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Посада «інженер по бурінню» передбачена Списком №2 у розділі XIII «Буріння, видобуток та переробка нафти та газу, переробка вугілля та сланцю», підрозділ 1 «Буріння», пункт Б «Інженерно-технічні працівники», затвердженим Постановою РМ СРСР від 22.08.1956 №1173; Списком №2 в розділі XII «Буріння, видобуток та переробка нафти та газу, переробка вугілля та сланцю», код КП 2130100б-22247, затвердженим постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162; Списком №2 в розділі XII «Буріння, видобування та перероблення нафти, газу та газового конденсату, перероблення вугілля та сланцю», код КП 12.1б, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Посада «підземний бурильник» передбачена Списком №1 в розділі І «Гірничі роботи», підрозділ 1 «Підземні роботи», затвердженим Постановою РМ СРСР від 22.08.1956 №1173; Списком №1 в розділі І «Гірничі роботи», підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень», пункт А «Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах», код КП 1010100а, затвердженим постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162; Списком №1, розділ І «Гірничі роботи», підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень», код КП 1.1а «усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 10.06.1985 позивач з 21.08.1982 р. по 30.06.1986 навчався у Дрогобицькому нафтовому технікумі за денною формою навчання по спеціальності «Буріння нафтових і газових свердловин». Під час навчання проходив практику з 27.05.1985 по 31.10.1985 помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання «Кримгеологія», а з 12.03.1986 по 28.04.1986 - на аналогічній посаді у Надвірнянському управлінні бурових робіт. Після завершення навчання з 05.08.1986 був прийнятий на посаду помічника бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у Хрестищенське управління бурових робіт, з якого 17.11.1986 був звільнений в зв`язку з призивом в ряди Радянської Армії. З 20.11.1986 по 17.12.1988 проходив військову службу. Одразу, по поверненню з військової служби, з 08.02.1989 був прийнятий у Надвірнянське УБР на попередню посаду - помічника бурильника, де пропрацював по 27.04.1989, а з 28.04.1989 - був переведений бурильником експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, де пропрацював по 08.07.1992. З 28.07.1992 по 31.03.1999 працював бурильником з повним робочим днем під землею в Калуському гірничому цеху шахто будівельного тресту «Центрошахторудбуд» (пізніше - Калуське державне підприємство «Шахтобуд»), з 01.04.1999 по 20.04.2000 - підземним бурильником з повним робочим днем під землею у ДП «Мужіївський золотополіметалевий рудник», з 05.10.2004 по 19.12.2008 - помічником бурильника, бурильником експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у ТОВ «ЗапСиббурнефть», з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 р. по 01.04.2017 - бурильником експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у ТОВ «МУН-Технологія», з 02.04.2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020 - інженером по бурінню у ТОВ «Техносервіс і К» (а. с. 37-40).

Наведені обставини підтверджуються записами в трудовій книжці ОСОБА_1 та іншими документами, долученими до адміністративного позову (а.с.35-52).

Згідно фактичних обставин справи до спірних періодів роботи позивача відносяться:

загальний стаж: з 05.10.2004 по 19.12.2008, з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 по 01.04.2017, з 02.04. 2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020;

за Списком № 2: з 01.09.1982 по 11.03.1986, з 29.04.1986 по 30.06.1986, з 05.08.1986 по 17.11.1986, з 20.11.1986 по 17.12.1988, з 05.10.2004 по 19.12.2008, з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 по 01.04.2017, з 02.04. 2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020;

за Списком № 1: з 28.07.1992 по 31.01.1996, з 01.04.1996 по 31.01.1997, з 01.03.1997 по 31.03.1999, з 01.04.1999 по 20.04.2000.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Приписами пункту 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 (що було чинне на час навчання позивача за фахом), передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також:

згідно пункту «з» - навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т.д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по віку та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 дійсно навчався у Дрогобицькому нафтовому технікумі за денною формою навчання за спеціальністю «Буріння нафтових і газових свердловин» з 01.09.1982 по 30.06.1986; після завершення навчання йому видано відповідний диплом, що підтверджується архівною довідкою від 18.11.2021 №35, виданою Державним вищим навчальним закладом «Дрогобицький фаховий коледж нафти і газу» (а.с.35).

Звідси, працевлаштування за професією особою після завершення навчання надає право для зарахування періоду навчання у професійно-технічних училищах до пільгового стажу за Списком № 2.

Оскільки під час судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач після навчання за фахом працював в період з 05.08.1986 по 17.11.1986 (03 місяці 13 днів) помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у Хрестищенському управлінні бурових робіт, тобто на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, тому наведений період навчання з 01.09.1982 по 30.06.1986 підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2 (а. с. 37).

Згідно абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби») час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або обіймала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

У період з 20.11.1986 по 17.12.1988. (02 роки 28 днів) позивач проходив строкову військову службу, що підтверджується довідкою від 05.10.2021 №7/815, виданою Калуським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтрики(а.с. 35, зворотна сторона), та записом №09 трудової книжки позивача (а. с. 37, зворотна сторона).

Оскільки на момент призову на військову службу ОСОБА_1 працював помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у Хрестищенське управління бурових робіт, тому він має право на зарахування військової служби до стажу роботи за Списком № 2.

Інші спірні періоди пільгового та загального стажу роботи позивача підтверджуються наявними у матеріалах справи архівними довідками, копіями виписок, копіями довідок, копіями наказів, матеріалами атестації робочих місць, копіями звітів проведення спеціальної оцінки умов праці, копіями трудових договорів (а. с. 41-166).

Як встановлено судом, періоди роботи з 05.10.2004 по 19.12.2008, з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 по 01.04.2017, з 02.04.2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020 відповідач 2 не зарахував до страхового стажу позивача у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували сплату страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД за періоди роботи на території Російської Федерації.

Оцінюючи такі мотиви відповідача, суд виходить з наступного.

Записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 10.06.1985 підтверджується, що позивач, з 05.10.2004 по 19.12.2008 працював помічником бурильника, бурильником експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у ТОВ «ЗапСиббурнефть», з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 р. по 01.04.2017 - бурильником експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у ТОВ «МУН-Технологія», з 02.04.2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020 - інженером по бурінню у ТОВ «Техносервіс і К».

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Також суд враховує численну та усталену практику Верховного Суду (постанови від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №480/12392/16-а, від 31.10.2019 у справі №226/1994/17). Так, суд касаційної інстанції при розгляді аналогічних спорів неодноразово вказував на те, що відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним засадам у сфері соціального захисту. Тому особа не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому вона працює.

Враховуючи наведені правові позиції Верховного Суду, суд вважає протиправною відмову відповідача зарахувати період роботи з 05.10.2004 по 19.12.2008, з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 по 01.04.2017, з 02.04.2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020 до загального страхового стажу позивача, адже несплата страхувальником страхових внесків не може порушувати право позивача на соціальний захист.

Водночас, відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Таким чином, відповідач має право, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів щодо достовірності записів трудової книжки, чи відсутності окремих документів у архівних установах, для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи.

В той же час, відповідачем не подано жодного доказу про вжиття певних заходів з метою отримання інформації щодо достовірності інформації зазначеної у трудовій книжці позивача, натомість відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії від 17.02.2022 №38 є протиправним і підлягає скасуванню. З метою захисту прав позивача, підлягає задоволенню похідна вимога щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу період роботи за Списком №2 періодів роботи з 01.09.1982 по 11.03.1986, з 29.04.1986 по 30.06.1986, з 05.08.1986 по 17.11.1986, з 20.11.1986 по 17.12.1988; до стажу роботи за Списком №1 періодів роботи з 28.07.1992 по 31.01.1996, з 01.04.1996 по 31.01.1997, з 01.03.1997 по 31.03.1999, з 01.04.1999 по 20.04.2000; до страхового стажу та стажу роботи за списком №2 періодів роботи з 05.10.2004 по 19.12.2008, з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 по 01.04.2017, з 02.04.2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити з 19.01.2022 позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

На виконання вказаних норм Закону №1058-IV постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

У спірному рішенні відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача необхідного стажу роботи для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та з цієї підстави відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, з наведеного рішення слідує, що відповідач, отримавши заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та додані до неї документи надав оцінку лише одній з обов`язкових умов, необхідних для призначення зазначеної пенсії, а саме наявності стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України за результатами атестації робочих місць не менше 12 років 6 місяців.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, Верховний Суд у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містить декілька вимог немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, що підтверджується квитанціями від 25.01.2023 №0.0..1 та від 14.12.2022 №0.0..1 (а. с. 1-2).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088), Головного управлння Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ - 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання до вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управлння Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ - 21910427) про відмову у призначенні пенсії від 17.02.2022 №38.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088) зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи:

страхового стажу: з 05.10.2004 по 19.12.2008, з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 по 01.04.2017, з 02.04. 2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020;

за Списком № 1: з 28.07.1992 по 31.01.1996, з 01.04.1996 по 31.01.1997, з 01.03.1997 по 31.03.1999, з 01.04.1999 по 20.04.2000;

за Списком № 2: з 01.09.1982 по 11.03.1986, з 29.04.1986 по 30.06.1986, з 05.08.1986 по 17.11.1986, з 20.11.1986 по 17.12.1988, з 05.10.2004 по 19.12.2008, з 04.04.2009 по 01.05.2013, з 02.05.2013 по 01.04.2017, з 02.04. 2017 по 15.10.2019, з 16.11.2019 по 17.02.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.02.2022, за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлння Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ - 21910427) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Представнику ОСОБА_1 та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 17 травня 2023 р.