Справа № 120/11064/22
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 травня 2023 р. Справа № 120/11064/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі УСР у Вінницькій області, відповідач). За змістом позовних вимог позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ УСР у Вінницькій області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УСР у Вінницькій області" від 14.12.2022 № 285, яким оперуповноваженому 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області ОСОБА_1 оголошено догану.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що відповідачем порушено процедуру призначення та проведення службового розслідування; службове розслідування проведено неповно та необ`єктивно, висновки, зазначені у ньому, є необґрунтованими та безпідставними; вид застосованого до нього (позивача) дисциплінарного стягнення визначено з порушенням Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-У1І1 (далі - Дисциплінарний статут) та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893 (далі Порядок № 893). Зокрема, позивач зазначає, що відносно нього проводилось два службових розслідування, хоча б мало проводитись одне; в ході проведення службового розслідування відносно нього не були повно та об`єктивно з`ясовані обставини вчинення діяння, причин та умови, що сприяли йому, адже не було перевірено його та не взято до уваги протокол наради № 4025. Вказує, що дисциплінарною комісії проігноровані вимоги щодо зібрання відомостей, що характеризують позивача; в матеріалах службового розслідування відсутні докази, які б могли достеменно свідчити про неповагу позивача до честі і гідності інших поліцейських і працівників поліції, не надання їм допомоги, недотримання позивачем положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також норм ділового мовлення. Пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на переконання сторони позивача, не можуть бути об`єктивними доказами, адже вони мають неприязні відносини з позивачем та зацікавленні в притягненні його до дисциплінарної відповідальності.

Також позивач зазначає, що для дотримання правила юридичної визначеності як невід`ємної складової запровадженого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, а також з метою додержання критеріїв законності рішень згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) уповноважена особа повинна у тексті спірного рішення обґрунтувати обраний до застосування вид дисциплінарного стягнення, ступінь тяжкості скоєного дисциплінарного проступку, заподіяну внаслідок проступку шкоду, попередню поведінку працівника, ставлення працівника до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації працівника, тощо. Позивач вважає, що вказані обставини не досліджені під час службового розслідування, не викладені у висновку за його результатами, та не враховані начальником УСР у Вінницькій області при видачі оскаржуваного наказу, що призвело до неправомірного притягнення його (позивача) до дисциплінарної відповідальності.

У поданому до суд відповіді на відзив 24.01.2023 відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що при призначенні службового розслідування, його проведенні та виданні наказу про притягнення осіб, винних у вчиненні дисциплінарних проступків, зокрема ОСОБА_1 , УСР у Вінницькій області було дотримано всі вимоги чинного законодавства, а отже немає підстав для його скасування. Зокрема, відповідач зазначає, що наказом УСР у Вінницькій області від 06.12.2022 № 270 "Про призначення та проведення службового розслідування" з метою повної та всебічної перевірки відомостей, викладених у рапорті заступника начальника управління - начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 від 06.12.2022 до керівництва УСР у Вінницькій області щодо порушення оперуповноваженим 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_1 Правил етичної поведінки, призначено службове розслідування в складі дисциплінарної комісії. Посилаючись на підстави для призначення службового розслідування, зазначені в пункті 1 розділу II Порядку № 893, відповідач вказує, що видаючи наказ про призначення службового розслідування, УСР у Вінницькій області діяло на підставі, в межах повноважень та у встановлений законом спосіб. Зазначає, що службове розслідування згідно з частиною третьої статті 26 розділу V Статуту завершено протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня його призначення начальником, його результати оформлені у висновку від 14.12.2022, затвердженому начальником УСР у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_4 14.12.2022. За результатами проведеного службового розслідування, як зазначено у відзиві, прийнято рішення, зокрема, за порушення службової дисципліни, вимог частини першої, пункту 11 частини третьої статті 1 Статуту та абзаців 1, 10 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки, застосувати до оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151596) дисциплінарне стягнення у виді догани. Враховуючи викладене наказом УСР у Вінницькій області від 14.12.2022 № 285 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", зокрема за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини першої, пункту 11 частини третьої статті 1 Статуту, абзаців 1, 10 пункту 1 та пункту 3 розділу II Правил етичної поведінки, лейтенанту поліції ОСОБА_1 (0151596), оперуповноваженому 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області, оголошено догану, з яким позивач був ознайомлений 16.12.2022 в присутності дисциплінарної комісії.

У поданій до суду 30.01.2023 відповіді на відзив представник позивача вказує, що інформація, зазначена у відзиві відповідача, обмежуються цитуванням відомчих норм законів та підзаконних нормативних актів, які регулюють діяльність органів Національної поліції України щодо проведення службових розслідувань та притягнення її працівників до дисциплінарної відповідальності, а також дублюванням відомостей, викладених у висновку службового розслідування від 14.12.2022. Наголошує, що відповідач у відзиві взагалі не надав оцінки викладеним у позовній заяві доводам позивача щодо підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу.

Окрім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що потребує уваги суду те, відповідачем відзив подано з порушеннями ст. 162 КАС України, оскільки позивачеві відзив надійшов поштовим зв`язком без зазначених у ньому додатків.

06.02.2023 УСР у Вінницькій області подало заперечення, в яких заперечує проти доводів представника позивача, вказаних у відповіді на відзив. Зазначає, що УСР у Вінницькій області при підготовці та направленні відзиву на позовну заяву було дотримано вимоги КАС України та не направлено додані до відзиву докази позивачу, оскільки більша частина доданих документів (копія рапорту ОСОБА_2 від 06.12.2022; копія наказу УСР у Вінницькій області від 06.12.2022 № 270; копія висновку службового розслідування від 14.12.2022; копія протоколу від 28.11.2022 №4025; копія пояснення ОСОБА_1 від 07.12.2022 та рапорти дисциплінарної комісії від 09.12.2022; копії пояснень ОСОБА_2 від 08.12.2022, ОСОБА_3 від 07.12.2022 і ОСОБА_5 від 08.12.2022 та копія наказу УСР у Вінницькій області від 14.12.2022 № 285) була наявна в позивача, наказ Національної поліції України від 04.10.2019 № 929 є публічно доступними, а довідка з посадових інструкції від 19.09.2022 № 40/55/101-2022 дек є витягом з посадових інструкцій, яким присвоєно гриф "Для службового користування" і відомості з таких інструкцій не підлягають поширенню та розголошенню.

Відповідач зазначає, що УСР у Вінницькій області у відзиві на позовну заяву було процитовано та здійснено аналіз норм тих законів та підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють діяльність Національної поліції України, дотримання поліцейським правил професійної етики, безумовного виконання наказів керівників, порядок призначення та проведення службового розслідування, притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків поліцейськими, а також вказано на ті норми права, які були порушенні ОСОБА_1 при вчиненні дисциплінарного проступку у вигляді невиконання наказів керівництва та, зокрема, порушення Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 в частині неухильного дотримання поліцейським положень Конституції та Законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поводження стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати, контролювання своєї поведінки, почуттів, емоцій та недопускання використання ненормативної лексики тощо. Відповідач у запереченнях також звертає увагу, що основними доказами у цій справі є саме матеріали службового розслідування, зокрема, висновок дисциплінарної комісії УСР у Вінницькій області від 14.12.2022, пояснення осіб, яким відомі певні обставини, та інші наявні в цих матеріалах документи, а відтак при написані відзиву на позовну заяву управлінням було викладено всі відомі обставини справи з посиланням на вищевказаний висновок та інші матеріали службового розслідування, оскільки саме через дослідження всіх наявних у матеріалах службового розслідувана доказів та їх оцінки суд може дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку та правомірне притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

07.02.2023 представник позивача подав до суд заяву про відшкодування судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а відповідач у свою чергу 06.02.2023 подав заперечення на таку заяву.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що 06.12.2022 до керівництва УСР у Вінницькій області звернувся заступник начальника управління - начальник 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) підполковник поліції ОСОБА_2 з рапортом щодо порушення оперуповноваженим 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) лейтенантом поліції ОСОБА_1 Правил етичної поведінки поліцейських.

З метою встановлення обставин зазначеної події, а також з`ясування інших причин і умов, наказом УСР у Вінницькій області від 06.12.2022 № 270 "Про призначення та проведення службового розслідування" призначено службове розслідування.

За результатами проведення службового розслідування щодо порушення службової дисципліни оперуповноваженим 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області лейтенантом поліції С. Болюхом складений висновок від 14.12.2022, затверджений начальником УСР у Вінницькій області М. Кравцем.

Як видно зі змісту вказаного висновку, під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що близько 10:00 год 28.11.2022 оперуповноважений 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області ОСОБА_1 був присутній на оперативній нараді, яка проводилась в 1-му ВІДДІЛІ (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області щодо заслуховування лейтенанта поліції ОСОБА_1 про результати роботи за 11-ть місяців 2022 року, під головуванням заступника начальника управління - начальника 1-го відділу підполковника поліції ОСОБА_2 , присутніх старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1-го відділу майора поліції ОСОБА_3 та секретаря наради оперуповноваженого 1-го відділу майора поліції ОСОБА_5 (протокол № 4025). Однак, під час оперативної наради оперуповноважений 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 поводив себе зухвало, на зауваження керівництва не реагував та вів себе зневажливо по відношенню до присутніх. При цьому, ОСОБА_1 сказав, що поставлені йому завдання виконувати відмовляється і не дочекавшись закінчення наради, встав та без дозволу і будь-яких пояснень залишив кабінет. Виходячи з кабінету, лейтенант поліції ОСОБА_1 висловився на адресу підполковника поліції ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

Відповідно до висновку службового розслідування при опитуванні підполковника поліції ОСОБА_2 по суті події останній пояснив, що станом на 28.11.2022 перебував на посаді заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області та відповідно до своїх посадових інструкцій (номенклатурна справи № 55/101-7дск УСР у Вінницькій області ДСР Національної поліції України "Посадові інструкції працівників УСР у Вінницькій області ДСР Національної поліції України" від 26.12.2019, реєстраційний № 40дск/55/101/01-2019), 28.11.2022 о 10:00 годині проводив оперативну нараду щодо заслуховування лейтенанта поліції ОСОБА_1 про результати роботи за 11-ть місяців 2022 року. Під час проведення оперативної наради лейтенант поліції ОСОБА_1 поводився зухвало, на зауваження щодо неналежного виконання ним службових обов`язків не реагував та зверхньо вів себе по відношенню до присутніх. Під час наради ОСОБА_1 сказав, що поставлені йому завдання виконувати відмовляється та без дозволу, нічого не пояснюючи, залишив приміщення, при цьому, виходячи з кабінету, висловився на адресу ОСОБА_2 нецензурними словами.

Опитана у ході службового розслідування майор поліції ОСОБА_5 пояснила, що під час оперативної наради оперуповноважений 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 вів себе зухвало, на зауваження керівника не реагував та поводив себе зневажливо по відношенню до присутніх, не дочекавшись закінчення наради, встав та без дозволу і будь-яких пояснень залишив кабінет. Виходячи з кабінету щось сказав у бік присутніх, що саме вона не пам`ятає.

Опитаний у ході службового розслідування майор поліції ОСОБА_3 пояснив, що під час оперативної наради оперуповноважений 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 вів себе зухвало, на зауваження керівника не реагував та поводив себе зневажливо по відношенню до присутніх, не дочекавшись закінчення наради, встав та без дозволу і будь-яких пояснень залишив кабінет. Виходячи з кабінету, висловився на адресу присутніх нецензурними словами.

Оперуповноважений 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 , як зазначено у висновку службового розслідування, по суті подій, які мали місце 28.11.2022, пояснив, що цього дня о 10:00 годині підполковник поліції ОСОБА_2 викликав його на оперативну нараду. Про те, що має бути заслуховування про результати роботи йому ніхто не говорив. Вказав, що підполковник поліції ОСОБА_2 та майор поліції ОСОБА_3 здійснювали щодо нього психологічний тиск на протязі всієї наради і під час оперативної наради він зухвало себе не вів та вважає, що службове розслідування відносно нього призначене через неприязні відносини до нього зі сторони підполковника поліції ОСОБА_2 . Також ОСОБА_1 зазначив, що Правила етичної поведінки не порушував, неухильно дотримується положень Конституції та законів України, Присяги поліцейського, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, на належному професійному рівні виконує свої функціональні обов`язки та накази керівників; вважає, що жодних дисциплінарних проступків не вчиняв, так як обґрунтованих підстав та доказів вчинення ним дисциплінарного порушення не має.

Як зазначено у висновку службового розслідування, 09.12.2022 дисциплінарною комісією УСР у Вінницькій області розглянуто пояснення, яке надав ОСОБА_1 . За результатами розгляду комісія дійшла висновку, що на поставлені основні питання ОСОБА_1 відповіді не надав. Запросивши ОСОБА_1 , дисциплінарною комісією було запропоновано надати доповнення до написаного пояснення по суті викладених фактів у рапорті заступника начальника управління ОСОБА_2 , а саме: щодо порушення ним службової дисципліни, відсутності поняття субординація, самовільного залишення наради, висловлювання ненормативною лексикою при спілкуванні з колегами та керівництвом відділу, проте останній відмовився надати будь-які доповнення і роз`яснення (копія пояснення ОСОБА_1 та рапортів дисциплінарної комісії додаються). Твердження ОСОБА_1 про те, що він під час наради не допускав порушень службової дисципліни, спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Таким чином, за результатами службового розслідування встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 допустив порушення вимог частини 1, пункту 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та абзаців 1, 10 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у недотриманні правил етичної поведінки.

Відповідно до висновку службового розслідування дисциплінарна комісія вважала би за порушення службової дисципліни застосувати до оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани.

Наказом УСР у Вінницькій області від 14.12.2022 № 285 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини першої, пункту 11 частини третьої статті 1 Статуту, абзаців 1, 10 пункту 1 та пункту 3 розділу II Правил етичної поведінки, лейтенанту поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженому 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) УСР у Вінницькій області, оголошено догану.

З указаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 16.12.2022, що підтверджується його підписом на цьому наказі.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам у справі та вирішуючи спір по суті, суд виходить із такого.

Законом України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Обов`язки поліцейського визначені у частині першій статті 18 Закону № 580-VІІІ, відповідно до вимог якої останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону №580-VІІІ).

Проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VІІІ).

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Таким чином, аналіз приведених норм права доводить, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції, погоджуються на підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.

За визначенням частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1)зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Відповідно до частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно з положеннями статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:

1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;

3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

На підставі ч.ч. 1, 2, 3, 7, 8, 9, 10 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", Закону України "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Згідно зі статтею 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

За відсутності на службі без поважних причин поліцейського, до якого застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади чи звільнення із служби в поліції, таке дисциплінарне стягнення виконується, а витяги з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. У такому разі днем ознайомлення поліцейського із зазначеними наказами є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення їх поліцейському, до якого застосовано дисциплінарне стягнення, або повнолітньому члену сім`ї такого поліцейського.

У разі якщо поліцейський, до якого застосовано дисциплінарне стягнення, відмовляється від отримання витягів з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення, днем отримання витягів з наказів є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в їх отриманні чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Вказані положення Дисциплінарного статуту Національної поліції України кореспондуються із приписами наказу МВС України "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України" від 07.11.2018 № 893, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вирішуючи спір, суд враховує, що обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Аналогічні висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом у своїх рішеннях та, зокрема, у постанові від 06.02.2020 у справі № 826/1916/17.

Як уже зазначалося, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог частини першої, пункту 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців 1, 10 пункту 1 та пункту 3 розділу II Правил етичної поведінки.

З метою оцінки правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд вважає за необхідне наголосити, що підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону.

Суб`єктом дисциплінарного проступку, що виявлений за результатом проведення службовим розслідуванням, є ОСОБА_1 , який перебуває у службових відносинах із УСР у Вінницькій області та на якого поширювалися обов`язки, передбачені Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом, Правилами етичної поведінки, функціональні обов`язки.

Об`єктом дисциплінарного проступку, що ставиться у вину позивачу, відповідно до наказу УСР від 14.12.2022 № 285 є порушення вимог частини першої, пункту 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців 1, 10 пункту 1 та пункту 3 розділу II Правил етичної поведінки, що виразились у використанні ненормативної лексики при спілкуванні з колегами та безпосереднім керівництвом відділу, недотриманні субординації.

Надаючи оцінку складу проступку, вчинення якого поставлено у вину позивача, суд враховує, що за визначенням частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з п. 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до абзаців 1, 10 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком (п. 3 розділу II Правил етичної поведінки).

Надаючи оцінку об`єктивній стороні дисциплінарного проступку позивача, суд враховує, що під час службового розслідування встановлено, що позивач під час наради 28.11.2022 допустив порушення службової дисципліни у відношенні до колег та безпосереднього керівництва відділу, що виразилося у використанні ненормативної лексики при спілкуванні з ними.

Факт саме такої поведінки підтверджується поясненнями, що містяться в матеріалах службового розслідування, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Об`єктом посягання від неправомірної поведінки позивача стали правила професійної та службової етики. У вчиненому позивачем проступку проявилося окрім порушення норм службової дисципліни, норм професійної та службової етики, також неввічливість, неповага до колег.

Разом з тим, суд не ставить під сумнів заслуги позивача під час виконання ним своїх обов`язків до вчинення проступку, обставини якого досліджуються судом.

Водночас надаючи оцінку суб`єктивній стороні дисциплінарного проступку позивача, певному психічному ставленню до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків, суд враховує, що позивач у випадку незгоди із наказами та вказівками безпосереднього керівництва, переконання про наявні порушення ним норм законодавства, міг звернутися із відповідним рапортом, не вчиняючи при цьому дії, що підривають дисципліну, порушують правила субординації та професійно-етичні правила поведінки.

Суд також критично оцінює доводи позивача, що його поясненням не надано оцінку за результатами проведення службового розслідування, оскільки, як видно зі змісту висновку службового розслідування, 09.12.2022 дисциплінарною комісією УСР у Вінницькій області розглянуто пояснення яке надав ОСОБА_1 . Такі пояснення наявні у матеріалах службового розслідування.

Крім того, як видно зі змісту висновку службового розслідування, запросивши ОСОБА_1 , дисциплінарною комісією було запропоновано надати доповнення до написаного пояснення по суті викладених фактів у рапорті заступника начальника управління ОСОБА_2 , а саме: щодо порушення ним службової дисципліни, відсутності поняття субординація, самовільного залишення наради, висловлювання ненормативною лексикою при спілкуванні з колегами та керівництвом відділу, проте останній відмовився надати будь-які доповнення і роз`яснення. Зазначене також підтверджується рапортами дисциплінарної комісії, які містяться у матеріалах службового розслідування.

Судом не встановлено порушень при вирішенні відповідачем процедурних питань щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідачем дотримано строків проведення службового розслідування, визначених статтею 16 Дисциплінарного статуту, оскаржуваний наказ прийнято у межах строків, визначених законом.

Суд критично ставиться до тверджень позивача про недотримання, на його думку, певної процедури службового розслідування, і розцінює їх як бажання позивача уникнути відповідальності за свою поведінку під час воєнного стану.

У ході судового розгляду справи позивачем не наведено будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам вчиненого дисциплінарного проступку.

На переконання суду, висновок службового розслідування сформований з урахуванням норм чинного законодавства та в межах компетенції.

Суд вважає, що вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, накладене дисциплінарне стягнення є співмірним із виявленим проступком позивача, та є необхідним засобом підтримання службової дисципліни, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу УСР у Вінницькій області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УСР у Вінницькій області" від 14.12.2022 №285.

Інші посилання представника позивача, покладені в обґрунтування позовних вимог, не впливають на висновки суду в даній адміністративній справі.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі зазначеного суд доходить висновку, що відповідачем під час розгляду справи доведено, що ним в межах повноважень та із дотриманням процедури, в порядок та спосіб, що передбачені законом, за наявності для цього фактичних та правових підстав було обґрунтовано винесено оскаржуваний наказ, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (21050, м. Вінниця, вул. Чорновола, буд. 5)

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович