Справа № 240/9543/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/9543/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом керівника Житомирської обласної прокуратури Білошицького Олександра Васильовича до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся керівник Житомирської обласної прокуратури Білошицький Олександр Васильович (далі - позивач, прокурор) із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 08.03.2023 винесену у виконавчому провадженні №68754998 про накладення штрафу на Житомирську обласну прокуратуру в розмірі 5100 гривень.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує протиправністю постанови державного виконавця про накладення штрафу на Житомирську обласну прокуратуру в розмірі 5100 гривень, оскільки при винесенні такої державний виконавець діяв з порушенням Закону України "Про виконавче провадження", вийшов за межі нормативно визначених повноважень та прийняв протиправне рішення, яке очевидним чином порушує майнові права Житомирської обласної прокуратури. Пояснює, що обласною прокуратурою подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 у справі 240/1235/21 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі 240/1235/21, яка наразі перебуває на розгляді Верховним Судом та яким ухвалою суду від 28.04.2022 відмовлено у задоволенні клопотання обласної прокуратури про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень. Крім того, зауважує, що прийняте судове рішення містить в собі суттєві суперечності, що викликають труднощі у його виконанні внаслідок неясності резолютивної частини, зумовленої тим, що перерахунок заробітної плати, розрахованої відповідно до вимог ст.81 Закону України "Про прокуратуру" призводить до неможливості врахування існуючих в період з 26.03.2020 по 30.12.2020 надбавок і премій, зокрема надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, щомісячного преміювання тощо, які не передбачаються вказаним Законом України.

Ухвалою від 25.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

01.04.2023 від представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржувана постанова винесена у зв`язку із невиконанням Житомирською обласною прокуратурою рішення суду, прийнятого у справі № 240/1235/21.

Наголошує, що 13.06.2022 та 26.10.2022 до боржника надіслано вимогу щодо невідкладного виконання рішення суду або надання поважності причин такого невиконання, однак у відповідь на такі вимоги листом заступника керівника прокуратури 12.07.2022 № 15/2-349 та від 10.11.2022 № 15/2-615 повідомлено виконавця про неможливість виконання рішення суду, оскільки воно є незрозумілим для боржника та викликає труднощі в його виконанні, у зв`язку із чим виникла необхідність звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, втім на думку відповідача вказаний факт, не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, а також не звільняє боржника від виконання рішення суду чи відповідальності за його невиконання.

Разом із відзивом на позов від представника відповідача надійшло до суду клопотання про залучення третьої особи, на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, яке ухвалою суду від 02.05.2023 задоволено, залучено до участі у справі ОСОБА_1 , встановлено йому строк для подачі пояснення на позовну заяву впродовж трьох днів з дня вручення ухвали.

На момент прийняття судом рішення у даній справі від третьої особи пояснень на позовну заяву до суду не надходило.

11.05.2023 від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки державний виконавець при винесені постанови про накладення штрафу на боржника, повинен був пересвідчитись, що рішення суду не виконується без поважних на те причин. При цьому, поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення. Наголошує, що діючи на виконання вимог державного виконавця обласною прокуратурою листом повідомлено державного виконавця і надано пояснення про причини невиконання судового рішення відповідно до виконавчих документів, оскільки не зрозуміло в який спосіб таке рішення підлягає виконанню.

Дослідивши подані документи і матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 у справі № 240/1235/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Житомирської обласної прокуратури щодо ненарахування ОСОБА_1 з 26.03.2020 до 31.12.2020 заробітної плати відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язано Житомирську обласну прокуратуру нарахувати ОСОБА_1 за період з 26.03.2020 до 31.12.2020 заробітну плату виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, й виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків і зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 апеляційну скаргу Житомирської обласної прокуратури задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року скасовано в частині стягнення з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 31.12.2020 і по день фактичного розрахунку та прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. Іншу частину рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року залишено без змін.

31.01.2022 Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі: №№ 2841 2022 р., 2843 2022 р.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 23.02.2022 відкрите виконавче провадження ВП №68754998 щодо зобов`язання Житомирської обласної прокуратури нарахувати ОСОБА_1 за період з 26.03.2020 до 31.12.2020 заробітну плату виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, й виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків і зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період. В постанові вказано про необхідність виконання рішення суду протягом 10-ти робочих днів та направлено боржнику до виконання.

13.06.2022 на адресу Житомирської обласної прокуратури надійшла вимога державного виконавця, в якій встановлено в дводенний строк з моменту отримання цієї вимоги надати письмове пояснення щодо причин невиконання судового рішення, а також заходів, які вживались боржником з метою його фактичного виконання.

У відповідь на вимогу державного виконавця листом № 15/2-349 вих-22 від 12.07.2022 Житомирська обласна прокуратура повідомила про труднощі виконання судового рішення, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності його резолютивної частини, зокрема щодо способу нарахування та виплати відмінних складових заробітної плати ОСОБА_1 відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням виплаченої заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури". Крім того зауважено, що з метою правильного, повного виконання судового акту, 17.06.2022 обласна прокуратура звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення від 10.06.2021 прийнятого у справі №240/1235/21, яка судом не розглянута у зв`язку із перебуванням адміністративної справи № 240/1235/21 у Верховному Суді з метою розгляду касаційної скарги.

Як зазначено у відзиві на позов, державним виконавцем 26.10.2022 до Житомирської обласної прокуратури направлено повторну вимогу щодо невідкладного виконання рішення суду, у відповідь на яку листом №15/2-615 від 10.11.2022 повідомлено про неможливість виконання судового рішення у зв`язку із незрозумілістю його резолютивної частини.

У подальшому, у межах ВП № 68754998 08.03.2023 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. прийнято постанову про накладення штрафу від 08.03.2023, якою за невиконання без поважних причин рішення суду, накладено штраф на боржника - Житомирську обласну прокуратуру у розмірі 5100,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 1 статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч.5 ст.26 Закону Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частинами 1-2 статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частина 4 статті 19 Закону № 1404-VIII передбачає, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Згідно з усталеної судової практики поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Відповідно до положень статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

У ході судового розгляду спірних відносин встановлено, що державним виконавцем винесено оскаржувану постанову з підстав невиконання без поважних причин судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, прийняті судові рішення Житомирським окружним адміністративним судом та Сьомим апеляційним адміністративним судом оскаржуються у касаційному порядку за скаргою Житомирської обласної прокуратури. При цьому, Верховним Судом у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., розглянуто клопотання Житомирської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року в справі №240/1235/21, однак у задоволенні такого ухвалою суду від 28.04.2022 відмовлено.

У той час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення будь-яких дій на виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду щодо зобов`язання Житомирської обласної прокуратури нарахувати ОСОБА_1 за період з 26.03.2020 до 31.12.2020 заробітної плати виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, й виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків і зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.

За твердженнями позивача, судове рішення не виконане так як наявна незрозумілість його резолютивної частини, зокрема щодо способу нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у зв`язку із чим до Житомирського окружного адміністративного суду подана заява про роз`яснення судового рішення. Така заява не розглянута судом у зв`язку із перебуванням адміністративної справи у суді касаційної інстанції.

За положеннями КАС України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст.254 КАС України). Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.4 ст.254 КАС України).

Втім, слід зауважити, положеннями Закону № 1404-VIII на державного виконавця не покладено обов`язку надавати оцінку рішенню суду та встановлювати можливість чи неможливість його виконання боржником. Натомість, державному виконавцю надано повноваження вчиняти дії, направлені на забезпечення виконання рішення суду у повному обсязі та у встановлені законом строки. Крім того, положеннями чинного законодавства у сфері примусового виконання рішення суду, звернення боржника до суду із заявою про роз`яснення судового рішення не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження, а також не звільняє боржника від виконання рішення суду чи відповідальності за його невиконання.

Отже, на думку суду, звернення позивача з касаційною скаргою до Верховного Суду на судові рішення та із заявою до Житомирського окружного адміністративного суду про роз`яснення судового рішення не можуть вважатися поважними причинами невиконання постанови суду.

Крім того, як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення лише 17.06.2022, тобто після отримання постанови державного виконавця від 23.02.2022 про відкриття виконавчого провадження, хоча постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду підлягала виконанню з 09.11.2021, тобто з моменту її проголошення.

Підсумовуючи вищевикладене та враховуючи постановлену в межах касаційного провадження ухвалу Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 240/1235/21 про відмову у зупиненні виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року (яка додатково підтверджує відсутність законних перешкод для виконання рішення суду), а також звернення боржника до суду із заявою про роз`яснення рішення не позбавляє обов`язку Житомирську обласну прокуратуру виконати рішення суду. Тобто такі обставини, не є обов`язковою підставою для зупинення вчинення виконавчих дій здійснених в межах виконавчого провадження (ВП № 68754998).

Враховуючи, що позивач у строк, установлений для добровільного виконання, вимог виконавчого документу не виконав, суд вважає, що відповідач мав усі правові підстави для накладення штрафу, тому діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством.

При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження, оскільки докази виконання вимог виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/1235/21 чи вжиття заходів для його виконання, станом на дату винесення постанови про накладення штрафу 08.03.2023, позивачем державному виконавцю не надавались.

Крім того, відомості щодо оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2022 ВП № 68754998 матеріали справи не містять, така не скасована та протиправною не визнана.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі №826/9599/16.

В контексті викладеного, суд дійшов висновку, що позивач у встановлений виконавцем строк рішення суду не виконав, а тому оскаржувана постанова відповідача про накладення штрафу є правомірною.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, підстави для задоволення адміністративного позову поданого керівником Житомирської обласної прокуратури Білошицького Олександра Васильовича відсутні.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову керівника Житомирської обласної прокуратури Білошицького Олександра Васильовича (вул. Святослава Ріхтера, 11, м.Житомир,10008. ) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м.Київ 1,01001. ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст рішення виготовлено: 16.05.2023.