Справа № 156/472/23
Суддя: Бєлоусов А. Є.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/472/23
Провадження № 2-а/156/8/23
Рядок статзвіту № 140
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2023 року Іваничівський районний суд Волинської області (як місцевий адміністративний суд)

у складі: головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарем судового засідання Кирилюк Л.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Бакуна О.С.,

представника 1-го відповідача Гоменюка М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Іваничі Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицького Максима Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача

1.1. ОСОБА_1 звернувся 28.04.2023 до Іваничівського районного суду Волинської області (як місцевого адміністративного суду) з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицького Максима Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовна заява надійшла до суду 28.04.2023 (вх. № 1257/2023).

1.2. Позивач зазначає, що поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицьким М.І. складена постанова від 19.04.2023 серії БАД № 735295, котрою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за скоєння правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Згідно з вказаною постановою поліцейського позивач 19.04.2023 об 11 год. 05 хв. у м. Нововолинську Волинської області по вул. Луцькій керував транспортним засобом марки «Peugeot 207 SW», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який не належить цьому автомобілю; крім того, після зупинки на вимогу поліцейського водій не увімкнув аварійну світлову сигналізацію на керованому ним автомобілі, у транспортному засобі відсутня медична аптечка. На думку поліцейського, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. в), п. 9.9. б), п. 31.4.7.є) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами).

1.3. Як вважає позивач, вказана постанова в справі про адміністративні правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, при розгляді справи на місці поліцейським не було взято до уваги, що ОСОБА_1 дійсно 19.04.2023 близько 11-ї год. у м. Нововолинську керував автомобілем марки «Peugeot 207 SW», він та його дружина щойно придбали цей транспортний засіб, він направлявся до місцевого Територіального сервісного центру МВС України для взяття автомобіля на облік та реєстрації його на ім`я ОСОБА_2 , на той час на транспортному засобі був встановлений тимчасовий номер 03 BM 6186. Також позивач зауважив, що здійснював зупинку керованого ним автомобіля в м. Нововолинську по вул. Луцькій з власної ініціативи, а не на вимогу поліцейського. За твердженнями ОСОБА_1 , аптечка в автомобілі була наявна, однак він через хвилювання і оскільки лише щойно придбав автомобіль, не зміг знайти її на вимогу поліцейського. Але поліцейський не врахував пояснень позивача, не дослідив документів з приводу купівлі-продажу автомобіля марки «Peugeot 207 SW», котрі надав водій, і притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, склав постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 1190,00 грн.(за сукупністю правопорушень).

1.4. Позивач просить суд скасувати постанову поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицького М.І. від 19.04.2023 серії БАД № 735295 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.

1.5. Під час судового розгляду адміністративної справи (в судовому засіданні 15.05.2023) позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Бакун О.С. (діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1108, виданого 22.03.2019 Радою адвокатів Волинської області, доручення від 27.04.2023 № 2023-2842227) заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, на обґрунтування своєї позиції навели доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

2. Стислий виклад позиції відповідача

2.1. 1-го відповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області- було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом.

2.2. Відповідачем направлено до суду уповноваженого представника Гоменюка М.Л. (діє на підставі довіреності від 11.05.2023 № 72/01/26-2023) для участі в судовому засіданні; представник 1-го відповідача заперечував проти задоволення позову, зауважив, що, на його думку, поліцейським Савицьким М.І. було дотримано всіх процесуальних норм закону, належним чином зафіксовані події правопорушень, скоєних ОСОБА_1 , хоча водій на той час не визнавав своєї вини в скоєнні правопорушення, поліцейським на позивача накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП (за сукупністю правопорушень, із застосуванням положень ст. 36 КУпАП), протиправні дії водія поліцейським кваліфіковані правильно.

2.3. 2-го відповідача - поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицького М.І. було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом; ОСОБА_3 для участі в судовому засіданні не прибув через перебування на чергуванні, відзиву на позовну заяву не надав.

2.4. За загальним правилом (ч.1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відтак, за загальною згодою присутніх учасників справи, суд здійснював розгляд справи № 156/472/23 без участі 2-го відповідача.

3. Інші процесуальні дії у справі

3.1. Ухвалою судді від 01.05.2023 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, відкрито провадження в справі, прийнято рішення щодо здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті на 05.05.2023 на 13 год. 15 хв..

3.2.Ухвалою суду від 05.05.2023 в адміністративній справі № 156/472/23 (за клопотанням представника відповідача) відкладено судове засідання на 15.05.2023 на 13 год. 00 хв.; цією ж ухвалою продовжено строк розгляду адміністративної справи № 156/472/23 до 15.05.2023.

4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі

4.1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

4.2. Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

4.3. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч.2 ст. 77 КАС України).

4.4. Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб платників податків, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Іванівка Іваничівського району Волинської області, має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

4.5. Між ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» (як продавцем) та ОСОБА_2 (як покупцем) 19.04.2023 укладено договір купівлі продажу транспортного засобу № 01/59999, за цим договором ОСОБА_2 стала власницею автомобіля марки «Peugeot 207», 2009 року випуску, білого кольору, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , транзитний номер НОМЕР_3 , договір підписаний обома сторонами, є укладеним з моменту його підписання (а. с. 12). Зазначений автомобіль 19.04.2023 був фактично переданий директором ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» Костіним А.С. покупцю ОСОБА_2 (акт приймання передачі від 19.04.2023 № 01/59999, а. с. 13). Зазначений транспортний засіб до укладення договору від 19.04.2023 № 01/59999 попередньо належав ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» на підставі митної декларації від 25.08.2022 № UA205050/2022/054405 (а. с. 15).

4.6. Згідно з сертифікатом відповідності серії РС № 611755, виданим 19.04.2023 ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ», автомобіль марки «Peugeot 207», 2009 року випуску, білого кольору, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , відповідає вимогам щодо індивідуального затвердження, цей автомобіль може бути зареєстровано та/або допущено до участі в дорожньому русі без виконання подальших процедур затвердження (а. с. 16-17).

4.7. Власниця транспортного засобу ОСОБА_2 має поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника (володільця) наземного транспортного засобу № 214118994, страховик ПАТ «Страхова компанія «УСГ», дійсний до 13.05.2023 (а. с. 14).

4.8. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 19.04.2023 серії БАД № 735295 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за сукупністю правопорушень на підставі ст. 36 КУпАП (а. с. 11). Згадана постанова складена поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицьким М.І.

4.9. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, поліцейським було встановлено, що позивач 19.04.2023 об 11 год. 05 хв. у м. Нововолинську Волинської області по вул. Луцькій керував транспортним засобом марки «Peugeot 207 SW», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який не належить цьому автомобілю; крім того, після зупинки на вимогу поліцейського водій не увімкнув аварійну світлову сигналізацію на керованому ним автомобілі, у транспортному засобі відсутня медична аптечка. На думку інспектора, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. в), п. 9.9. б), п. 31.4.7.є) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами); такі діяння водія поліцейський кваліфікував за ч.1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.

4.10. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позицій до суду учасниками справи надано не було.

5. Оцінка суду

5.1. Вирішуючи заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги по суті, суд виходить з такого.

5.2. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону). Вказані положення кореспондуються зі ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

5.3. Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

5.4. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

5.5. Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

5.6. Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.7. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

5.8. Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

5.9. Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

5.10. За правилами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачені частинами першою і другою ст. 121-3 КУпАП, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою ст. 122 КУпАП, ст. 125 КУпАП.

5.11. Норми ч.1 ст. 121-3 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність в тому числі за керування або експлуатацію транспортного засобу з номерним знаком, що не належить цьому засобу. Санкція ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в грошовому вираженні 1190,00 грн.).

5.12. Норми ч.2 ст. 122 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність, зокрема, за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в грошовому вираженні 510,00 грн.).

5.13. Норми ст. 125 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за порушення інших правил дорожнього руху (крім передбачених ст. 121-128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст. 139 і 140 КУпАП), санкція статті передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді попередження.

5.14. Згідно з п. 2.9. в) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу, не відповідає вимогам стандартів, закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

5.15. Згідно з п. 9.9. б) Правил дорожнього руху в разі зупинки на вимогу поліцейського на транспортному засобі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

5.16. Згідно з п. 31.4.7. є) Правил дорожнього руху: «…Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам… відсутня… медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі…».

5.17. Суд вбачає, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини ,викладені в ній, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумнівів у суду.

5.18. Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

5.19. Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

5.20. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

5.21. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

5.22. Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами. Натомість в оскаржуваній постанові відсутні пояснення порушника щодо обставин справи, відсутня оцінка працівником поліції заперечень ОСОБА_1 з приводу дотримання ним вимог Правил дорожнього руху, недавнього придбання ОСОБА_2 транспортного засобу з уже встановленим на ньому продавцем ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» реєстраційним номером 03 BM 6186. 1-м відповідачем не доведено, що згаданий реєстраційний номер не належав автомобілю марки «Peugeot 207», 2009 року випуску, білого кольору, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , а належав іншому транспортному засобу. Натомість надані стороною позивача письмові докази підтверджують, що ОСОБА_2 19.04.2023 (в день фіксації поліцейським події можливого порушення) придбала у ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» автомобіль з уже встановленим на ньому реєстраційним номером 03 BM 6186, це відображено у змісті договору від 19.04.2023 № 01/59999, митної декларації від 25.08.2022 № UA205050/2022/054405. На теперішній час згаданий автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 з видачою іншого державного реєстраційного номерного знаку. Відтак, суд не вбачає доведеною винуватість саме ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

5.23. Також позивач не визнав, що в розглядуваній ситуації зупинив керований ним автомобіль саме на вимогу поліцейського. Водночас 1-м відповідачем не доведено, що поліцейський Савицький М.І. при виконанні покладених на нього службових обов`язків 19.04.2023 в м. Нововолинську по вул. Луцькій подавав водієві ОСОБА_1 сигнал про зупинку транспортного засобу за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки, або увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу, або гучномовного пристрою, або спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу (як це передбачено п. 8.9. Правил дорожнього руху).

5.24. В розглядуваній справі 1-м відповідачем не доведено, що подія ще одного правопорушення, котре ставиться в вину позивачу (інше порушення правил дорожнього руху, передбачене ст. 125 КУпАП), дійсно мала місце, територіальним органом поліції не було спростовано твердження ОСОБА_1 про те, що в належному йому автомобілі була наявна медична аптечка, 1-м відповідачем не надано до суду відеозапису фіксування процедури огляду поліцейським салону керованого позивачем автомобіля, відтак, неможливо достовірно з`ясувати, чи визнавав водій факт відсутності в автомобілі медичної аптечки, які конкретні пояснення надавав водій поліцейському.

5.25. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Невипадково на можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (п. 4). Отже, з огляду на дію вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

5.26. Відтак, порушення ОСОБА_1 п. 2.9. в), п. 9.9. б), п. 31.4.7.є) Правил дорожнього руху, на які містяться посилання в тексті оскаржуваної постанови, 1-м відповідачем не доведено. Названі вище обставини в справі не дають змоги суду однозначно оцінити діяння водія як ті, що містять склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП. 1-м відповідачем не спростовані твердження позивача про те, що водій, дружина якого в той день придбала автомобіль, прямував до місцевого Територіального сервісного центру МВС України для взяття транспортного засобу на облік та реєстрації його на ім`я ОСОБА_2 , на згаданому автомобілі вже був продавцем встановлений номерний знак НОМЕР_1 .

5.27. Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд (як адміністративний суд) має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

5.28. Отже, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, що є, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

5.29. У постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17 (провадження № К/9901/4436/17) висловлена правова позиція, згідно з якою відповідачем у справах щодо оскарження постанови іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

5.30. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (зі змінами) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

5.31. Оскільки поліцейський СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицький М.І. не є належним відповідачем у розглядуваній справі, суд задовольняє адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області та відмовляє в задоволенні позовних вимог до 2-го відповідача.

6. Розподіл судових витрат між сторонами

6.1.Позивач заявив про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору (за подання позовної заяви з вимогою немайнового характеру) в розмірі 536,80 грн. (квитанція відділення АТ «Укрпошта» від 28.04.2023, платіж № ; а.с.1). Адвокат Бакун О.С. у справі № 156/472/23 надавав ОСОБА_1 правничу допомогу на безоплатній основі (а. с. 7,8). Про наявність інших судових витрат сторона позивача не заявляла.

6.2. Відповідачі не заявляли про наявність понесених ними судових витрат.

6.3. Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.4. Оскільки вимоги позивача судом задоволено, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 536,80 грн..

Керуючись ст. 8,19,62,64,68 Конституції України, ст. 2,5,6,7,19,132,139,241,242,243,244,245,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 19.04.2023 серії БАД № 735295, складену поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицьким М.І., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1190,00 грн. за скоєння правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.

У задоволенні позовних вимог до 2-го відповідача - поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицького Максима Ігоровича відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі (Головного управління Національної поліції у Волинській області) на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 16.05.2023.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 );

2) 1-й відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області (ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 40108604; юридична адреса: вул. Винниченка, буд. 11, м. Луцьк, 43000);

3) 2-й відповідач - поліцейський СРПП Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Савицький Максим Ігорович (відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні; службова адреса: вул. Нововолинська, буд.15, м. Нововолинськ, Волинська область, 45400).

Суддя А. Є. Бєлоусов