Справа № 140/2253/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/2253/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс» (далі ТзОВ «НВП «Укрресурс») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000005/2 та №UA205140/2023/000006/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позову позивач вказав, що ним відповідно до зовнішньоекономічного контракту було придбало та імпортовано на митну територію України пластмасові контейнери для твердих побутових відходів (були у використанні), які транспортовано вантажними автомобілями двома партіями (по 154 контейнери). З метою митного оформлення товару декларант позивача Приватне підприємством «Еліт Брок» (далі - ПП «Еліт Брок») - подав митні декларації (МД) №23UA44U5 та №23UA56U8, у кожній з яких митну вартість визначив за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, й до фактурної вартості 9856,00 євро додано також транспортні витрати. Проте відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000005/2 та №UA205140/2023/000006/2, визначивши митну вартість кожної партії товару за резервним методом на рівні 11556,00 євро. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, яка ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.

Позивач не погоджується із такими рішеннями й вважає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) декларант надав усі обов`язкові документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом, а у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Поряд з тим на прохання відповідача надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості такі уточнюючі документи були подані з урахуванням усіх зауважень митного органу, що однак не призвело до митного оформлення товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Позивач зазначив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці про ціну подібних та аналогічних товарів, порядок використання якої суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, але не є безумовною підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. Позивач зауважив, що уже імпортував раніше ідентичний товар (МД №UA205140/2022/092599 від 23 грудня 2022 року). Волинська митниця зобов`язана була врахувати поставку ідентичного товару такої ж кількості на тих же умовах, але не лише цього не зробила, а й вказала про неможливість використання другорядних методів (за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

На думку позивача, Волинська митниця не довела та не обґрунтувала наявності розбіжностей у документах, поданих позивачем, які зазначені у частині другій статті 53 МК України, також не надала обґрунтування ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Крім того у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів лише формально зазначено про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної та джерело використаної інформації та не обґрунтовано ціну у розмірі 1,93 долара США/кг внаслідок коригування митної вартості за резервним методом, що не дає підстав вважати таке рішення мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України. Посилання відповідача при визначенні вартості за резервним методом на МД №UA100330/2022/431133 не є належним доказом, оскільки митну вартість розраховано за кілограм, а не за штуку, отже не обґрунтовано принцип ціноутворення; не враховано технічний стан товару (новий чи вживаний); не враховано, різницю у вазі подібних товарів (вага 1 контейнера залежно від технологій виробництва може відрізнятися); не обґрунтовано, чому для визначення митної вартості товару не враховано МД №UA205140/2022/092599 від 23 грудня 2022 року щодо оформлення ТзОВ «НВП «Укрресурс» ідентичного товару.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с107-115). В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним декларантом методом та містять розбіжності. Зокрема, контрактом та інвойсом передбачена повна попередня оплата. Однак декларант не надав до митного оформлення банківських платіжних документів (стосується МД №23UA44U5). Також відповідно до довідки від 03 січня 2022 року №030123/1 вартість транспортних послуг за маршрутом «місто Шермбек (Німеччина) митний пост Рава Руська місто Луцьк» становить 66306,97 грн до митного посту та 11701,23 грн територією України. Однак транспортні витрати розподілено непропорційно від міста Шермбек (Німеччина) до митного поста Рава Руська та від митного поста Рава Руська до міста Луцька з огляду на відстань (кілометраж). Договір на перевезення від 29 грудня 2022 року №41 не надано до митного оформлення. Відповідач вважає, що транспортні витрати до кордону України занижено та при митному оформленні вказано неправдиві відомості стосовно складових митної вартості та можливість перевірити розрахунок числового значення митної вартості відсутня. Крім того, пунктом 3 додаткової угоди від 17 червня 2019 року №1 до контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N визначено про поставку товару згідно з графіком, вказаним у рахунку, проте інвойс від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 не містить такої інформації.

Декларант до МД №23UA56U8 так само не надав банківських платіжних документів. Наявні розбіжності і стосовно умов поставки: в міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) зазначено пункт відправки місто Шермбек (Німеччина) (згідно з контрактом та інвойсом умови поставки EXW-Шермбек), але згідно з довідкою про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 транспортування здійснювалося з міста Еркрат (Німеччина). На думку відповідача, транспортні витрати за маршрутом Еркрат (Німеччина) митний пост Рава Руська (66306,97 грн) у порівнянні з витратами за маршрутом митний пост Рава Руська місто Луцьк (11701,23 грн) в розрахунку за один кілометр відстані (1425 км та 167 км відповідно) є непропорційними; договір на перевезення від 29 грудня 2022 року №42 не надано до митного оформлення, що вказує на ризик заниження транспортних витрат до кордону України та заявлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості. Інвойс від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 не містить інформації щодо графіка поставки товару.

Такі розбіжності, на думку відповідача, є підставою для сумніву у повноті числових значень митної вартості, а тому декларанту була надана можливість їх спростувати. Додатково подані документи також містили розбіжності: в рахунку-замовленні від 28 листопада 2022 року №70 не чітко визначені (не конкретизовано) умови оплати; рахунок про перевезення від 03 січня 2023 року не містить порядкового номера, а також ціна без ПДВ відрізняється від суми без ПДВ; в інвойсах, додатково надісланих декларантом, умови оплати виправлено на післяплату протягом 30 днів після отримання товару; висновок експерта від 04 січня 2023 року №В-4 не містить інформації про ступінь зношення, комплектність чи некомплектність оцінюваного товару; нова довідка про транспортні витрати містить виправлення пункту завантаження з Еркрат на Шермбек.

Додатково відповідач зазначив, що під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику.

Оскільки позивач не надав необхідних документів, які б документально підтвердили або належно визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, беручи до уваги неможливість ідентифікації даних в документах (рахунках), а також можливе приховування даних, митна вартість не могла бути визначена за основним методом. Через неможливість застосування наступних методів (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості для митного органу та декларанта) митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі - ЄАІС Держмитслужби) на рівні 1,93 долара США/кг згідно з МД №UA100330/2022/431133 від 19 січня 2022 року.

У відповіді на відзив (а.с.225-229) позивач вказав, що зазначені митним органом зауваження не стосувалися розбіжностей саме щодо вартості товару, а такі недоліки, як помилково вказана попередня оплата (при фактичній післяплаті), чи неточності в інформації про вартість перевезення були усунуті у встановлений МК України спосіб, зокрема, надано виправлені інвойси, де зазначена післяплата, хоч це жодним чином не впливає на митну вартість товару, як і відсутність порядкового номера у рахунку. Також на інші аргументи відповідача у відзиві на позов позивач зауважив, що вартість послуг без ПДВ цифрами і прописом в рахунку ідентичні, що спростовує твердження про «розбіжність». Також відповідач з надуманих підстав, керуючись власними оціночними судженнями, без посилання на будь-які нормативно-правові акти не врахував висновок Волинської торгово-промислової палати від 04 січня 2023 року №В-4, наданий на його ж вимогу. Крім того, відповідач у відзиві на позов безпідставно стверджує про ненадання інших документів на вимогу, при тому, що йому було надано виписку з бухгалтерської документації від 03 січня 2023 року №0003 та інформацію про розмитнення та оплату ідентичного товару за МД №22UA99U7 від 23 грудня 2022 року, виписку з бухгалтерської документації відправника від 20 грудня 2022 року. Оскільки наданими документами обумовлено післяплату за поставлений товар, то зрозуміло, що документи про оплату товару не могли бути надані. На думку позивача, запитувані відповідачем документи та очевидно упереджені висновки були зроблені не з метою уточнення виявлених невідповідностей, а з явною метою не розмитнювати товар за основним методом.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.

25 січня 2017 року між ТзОВ «НВП «Укрресурс» (покупець) та фірмою «H&N GmbH» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу №9UKR-H&N, за умовами якого продавець продає, а покупець купує контейнери для збору відходів, що були у використанні, а також комплектуючі та запчастини для них відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Загальна сума договору - 400000,00 євро. Ціна передбачає умови EXW-Шермбек (Iнкотермс-2010), включаючи вартість тари, упаковки та маркування (пункт 2 договору). Платіж за товар за цим договором буде здійснено прямим переказом на рахунок, зазначений продавцем, у розмірі 100 відсотків у вигляді передплати протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку (пункт 4.1 договору) (а.с.16-19).

Додатковою угодою від 12 травня 2020 року №2 внесено зміни до договору від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N та викладено пункт 4.1 в такій редакції: «Оплата товару за договором здійснюється покупцем на вказаний рахунок продавця протягом 30 днів з дня поставки товару продавцем» (а.с.14).

03 січня 2023 року для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України на умовах EXW-Шермбек товару «Пластмасові контейнери з кришками, призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття, сконструйовані для механічного вивантаження сміття у кузов автомобілів сміттєвозів, для зручності перевезення до місця вивантаження сміття облаштовані захватами, колесами діаметр 200 мм, контейнер MGB місткістю 1100 л, були у використанні, з плоскою кришкою, 4-ма колесами діаметром 200 мм, два з яких з колесним тормозом, боковий захват 154 шт. Для цілей зручності транспортування поставляються частково розібраними у вигляді не медичного призначення, були у вжитку» ТзОВ «НВП «Укрресурс» подало МД №23UA44U5 (а.с.121 зворот - 122). Фактурна вартість товару становить 9856,00 євро (384424,41 грн). Митна вартість товару заявлена за основним методом з урахуванням умов поставки EXW та становить 450731,38 грн (з урахуванням транспортних витрат). До митної декларації для підтвердження митної вартості додано: зовнішньоекономічний договір від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N (а.с.16-19); додаткову угоду до договору від 17 червня 2019 року №1 (а.с.15); додаткову угоду до договору від 12 травня 2020 року №2 (а.с.14); комерційну пропозицію 15 грудня 2022 року (а.с.147); рахунок-фактуру (інвойс) від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 (а.с.24); автотранспортну накладну від 30 грудня 2022 року №391593 (а.с.27); довідку про транспортні витрати від 03 січня 2023 року № 030123/1 (а.с.29); декларацію країни відправлення MRN 22DE01A9 (а.с.145).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); банківський платіжний документ щодо оплати за оцінюваний товар; транспортні документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (договір на перевезення, рахунок, заявка на перевезення); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (а.с.31).

На електронне повідомлення митниці декларант листом від 04 січня 2023 року (а.с.136) надав відповідачу: виписку з бухгалтерської документації відправника від 20 грудня 2022 року (а.с.32, переклад 34); довідку про собівартість від 03 січня 2023 року №003 (а.с.42); лист, що стосується ціни та умов оплати від 03 січня 2023 року (а.с.127); виправлений відправником рахунок-фактуру (інвойс) від 29 грудня 2022 року №4002160 (а.с.23); договір перевезення від 29 грудня 2022 року №41 (а.с.130 зворот - 131); висновок експерта 04 січня 2023 року №В-4 (а.с.128); заявку про транспортне обслуговування від 29 грудня 2022 року №60 (а.с.132 зворот); лист, що стосується ціни від 23 грудня 2022 року (а.с.135 зворот); рахунок-замовлення від 28 листопада 2022 року №70 (а.с.139); рахунок на перевезення від 03 січня 2023 року (а.с.139 зворот); МД №22UA99U7 від 23 грудня 2022 року щодо оформлення ідентичного товару (а.с.163 зворот-164). Крім того, в листі зазначено, що попередня оплата не відбувалась, оскільки пункт 4.1 контракту згідно з додатковою угодою від 12 травня 2020 року №2 зазнав змін і за новою редакцією оплата товару здійснюється покупцем протягом 30 днів з дня поставки товару. Також повідомлено про незгоду з твердженнями про заниження транспортних витрат, оскільки документи про транспортні витрати формує перевізник, їх загальна сума становить 2000,00 євро (а.с.35).

04 січня 2023 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000005/2 (а.с.58) та сформувала картку відмови №UA205140/2023/000021 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.59).

Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи містять розбіжності, зокрема, згідно з пунктом 4.1 контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N, інвойсу від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 передбачена повна попередня оплата. Однак декларантом не подано до митного оформлення банківських платіжних документів. Відповідно до довідки від 03 січня 2022 року №030123/1 транспортні послуги за маршрутом місто Шермбек (Німеччина) митний пост Рава Руська становлять 66306,97 грн, а за маршрутом митний пост Рава Руська місто Луцьк 11701,23 грн. Транспортні витрати розподілено непропорційно: відстань між містом Шермбек (Німеччина) і митним постом Рава Руська за даними Google maps становить 1419 км, тобто вартість перевезення за цим маршрутом становить 46,73 грн/км. Відстань між митним постом Рава Руська та містом Луцьк становить 167 км, тобто вартість перевезення за таким маршрутом становить 70,00 грн/км. Договір на перевезення від 29 грудня 2022 року №41 зазначено в графі 44 митної декларації, проте не надано до митного оформлення. Вказане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості. Зазначені факти не дають можливості перевірити розрахунок числового значення митної вартості. В пункті 3 додаткової угоди від 17 червня 2019 року №1 до контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N сказано, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 не містить такої інформації. На вимогу митного органу позивачем були подані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, які містили недоліки, зокрема: в рахунку-замовленні від 28 листопада 2022 року №70 не чітко визначені (не конкретизовано) умови оплати: 100 відсотків попередня оплата чи післяплата, проте в інвойсі від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 передбачено 100 відсотків попередня оплата. Рахунок про перевезення від 03 січня 2023 року не містить порядкового номера, а також ціна без ПДВ відрізняється від суми без ПДВ. В інвойсі від 29 грудня 2022 року №4002160, поданому до митного оформлення, умова оплати 100 відсотків попередня оплата, а в інвойсі від 29 грудня 2022 року №4002160, додатково надісланому декларантом, умови оплати виправлено на післяплату - 30 днів після отримання товару. Висновок експерта від 04 січня 2023 року №В-4 не містить інформації про ступінь зношення, комплектність чи некомплектність оцінюваного товару. Тому дані, наведені у експертному висновку, прийняті до уваги митницею виключно як джерело довідкової інформації і носять консультаційний характер та не можуть бути використані для підтвердження вартості за товар. Від надання інших додаткових документів, що підтверджують складові митної вартості, декларант відмовився, про що повідомив митницю листом від 04 січня 2023 року (не надано: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни за попередні періоди); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату за оцінюваний товар). Зважаючи на неподання декларантом усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації МД №UA100330/2022/431133 від 19 січня 2022 року на рівні 1,93 долара США/кг. Тут же зазначається, що митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA62U5 від 05 січня 2023 року (а.с.68).

Також 03 січня 2023 року для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України на тих самих умовах аналогічної партії товару (154 пластмасові контейнери з кришками, призначені для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття…, були у використанні…) декларант позивача ПП «Еліт Брок» подав МД №23UA56U8 (а.с.45). Фактурна вартість товару становить 9856,00 євро (384424,41 грн); митна вартість товару заявлена за основним методом та становить 450731,38 грн (з урахуванням транспортних витрат). До митної декларації для підтвердження митної вартості товару додано: зовнішньоекономічний договір від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N (а.с.16-19); додаткову угоду до договору від 17 червня 2019 року №1 (а.с.15); додаткову угоду до договору від 12 травня 2020 року №2 (а.с.14); рахунок-фактуру (інвойс) від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 (а.с.44); автотранспортну накладну від 30 грудня 2022 року №376369 (а.с.54); довідку про транспортні витрати від 03 січня 2023 року № 030123 (а.с.50); декларацію країни відправлення MRN 22DE68A0 (а.с.222); комерційну пропозицію 15 грудня 2022 року (а.с.147).

Митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату за оцінюваний товар; транспортні документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (договір на перевезення, рахунок, заявку на перевезення); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (а.с.51).

На електронне повідомлення митниці декларант листом від 04 січня 2023 року (а.с.52) надав відповідачу: виписку з бухгалтерської документації відправника від 20 грудня 2022 року (а.с.32, переклад на а.с.34); довідку про собівартість від 03 січня 2023 року №0003 (а.с.42); лист, що стосується ціни та умов оплати від 03 січня 2023 року (а.с.134); виправлений відправником рахунок-фактуру (інвойс) від 15 грудня 2022 року №4002144 (а.с.43); договір перевезення від 29 грудня 2022 року №42 (а.с.170); висновок експерта 04 січня 2023 року №В-4 (а.с.128); заявку про транспортне обслуговування від 29 грудня 2022 року №61 (а.с.172 зворот); лист, що стосується ціни від 23 грудня 2022 року (а.с.135 зворот); рахунок-замовлення від 28 листопада 2022 року №70 (а.с.139); рахунок на оплату перевезення від 03 січня 2023 року (а.с.49); МД №22UA99U7 від 23 грудня 2022 року щодо ідентичного товару (а.с.163 зворот - 164). Також письмово повідомлено, що попередня оплата не відбувалась - згідно з додатковою угодою від 12 травня 2020 року №2 до контракту передбачено післяплату протягом 30 днів з дня поставки товару. Зауважено, що документи про транспортні витрати формує перевізник самостійно.

04 січня 2023 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000006/2 (а.с.56) та сформувала картку відмови №UA205140/2023/000022 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.60).

У графі 33 рішення вказано на аналогічні недоліки у документах: згідно з пунктом 4.1 контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N, інвойсу від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 передбачена повна попередня оплата, але декларант не надав банківських платіжних документів; в CMR від 30 грудня 2022 року №376369, в пункті 2 контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N та в інвойсі від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 зазначений пункт відправки місто Шермбек (Німеччина), умови поставки - EXW-Шермбек, а в довідці про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 - місто Еркрат. Транспортні витрати розподілено непропорційно: відповідно до довідки від 03 січня 2023 року №030123 транспортні послуги за маршрутом місто Еркрат (Німеччина) митний пост Рава Руська становлять 66306,97 грн, за маршрутом митний Рава Руська місто Луцьк 11701,23 грн. З урахуванням відстані між містом Еркрат і митним постом Рава Руська за даними Google maps (1425 км) вартість перевезення становить 46,53 грн/км; відстань між митним постом Рава Руська та містом Луцьк становить 167 км, тобто вартість перевезення становить 70,00 грн/км. Договір на перевезення від 29 грудня 2022 року №42 не подано до митного оформлення (зазначений в графі 44 митної декларації). Також в пункті 3 додаткової угоди №1 до контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N сказано, що товар повинен поставлятися згідно з графіком вказаним у рахунку, проте інвойс від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 не містить такої інформації. На вимогу митного органу позивачем були подані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, які містили недоліки: в рахунку-замовленні від 28 листопада 2022 року №70 не чітко визначені (не конкретизовано) умови оплати: 100 відсотків попередня оплата чи післяплата (в інвойсі від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 передбачено повна попередня оплата). Рахунок про перевезення від 03 січня 2023 року не містить порядкового номера, а ціна без ПДВ відрізняється від суми без ПДВ. В довідці про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123, поданій до митного оформлення, зазначено, що транспортування здійснювалось з міста Еркрат; додатково надіслана декларантом довідка про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 містить виправлення пункту завантаження на Шермбек. Умови оплати в інвойсі від 15 грудня 2022 року №4002144, поданому до митного оформлення, - 100 відсотків попередня оплата, а в інвойсі від 15 грудня 2022 року №4002144, додатково надісланому декларантом, умови оплати виправлено на післяплату - 30 днів після отримання товару. Висновок експерта від 04 січня 2023 року №В-4 не містить інформації про ступінь зношення, комплектність чи некомплектність оцінюваного товару, тому прийнятий до уваги митницею виключно як джерело довідкової інформації та не може бути використаний для підтвердження вартості на товар. Декларант не надав: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни за попередні періоди); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату за оцінюваний товар.

Зважаючи на неподання декларантом всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації МД №UA100330/2022/431133 від 19 січня 2022 року на рівні 1,93 дол.США/кг. Одночасно зазначено про проведення митницею з декларантом відповідно до положень статей 55, 57 МК України письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товар випущено у вільний обіг за МД №23UA60U7 від 05 січня 2023 року (а.с.61).

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, який поставлявся двома аналогічними партіями, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішення спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Перевіряючи доводи сторін щодо повноти визначення декларантом митної вартості імпортованого товару (пластмасових контейнерів, призначених для збору, накопичення та тимчасового зберігання твердого побутово-комунального сміття, які були у використанні) за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортуються (вартість операції), суд виходить із того, що до фактурної вартості окремо взятої партії товару (9856,00 євро) позивач для визначення митної вартості додав транспортні витрати.

Відповідач встановив розбіжності у поданих до митного оформлення документах, які стосуються умов оплати (післяплата чи попередня сплата); сумніви викликали документи, які підтверджують транспортні витрати (в частині розподілу витрат до кордону України та територією України, місця завантаження товару); наявність недоліків в оформленні окремих документів (в інвойсі відсутня інформація про поставку товару відповідно до графіку); ненадання окремих документів (договір на перевезення).

Саме з наведених підстав відповідач витребовував додаткові документи: банківський платіжний документ про оплату товару; транспортні документи з відомостями про вартість перевезення (договір на перевезення; рахунок, заяву на перевезення); висновок спеціалізованої експертної організації про якісні та вартісні характеристики товару; документи бухгалтерського та податкового обліку щодо руху ідентичних та/або подібних товарів в середині країни за попередні періоди.

З окремими зауваженнями позивач погодився та надав додаткові документи, що однак не призвело до визнання відповідачем митної вартості товару, визначеної декларантом.

З приводу розбіжностей в умовах оплати, про які стверджує відповідач з посиланням на контракт від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N, інвойси від 15 грудня 2022 року №4002144 та від №29 грудня 2022 року №4002160, суд виходить із того, що пунктом 4.1 зазначеного договору дійсно передбачено, що платіж за товар за цим договором буде здійснено прямим переказом на рахунок, зазначений продавцем, у розмірі 100 відсотків передоплати протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку, про попередню оплату йдеться в інвойсах.

Частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, визначено з-поміж інших банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено).

Отже, витребування платіжних документів у цьому випадку відповідає положенням статті 53 МК України (пункту 4 частини другої).

Позивач повідомив про відсутність платіжних документів з посиланням на додаткову угоду від 12 травня 2020 року №2, якою пункт 4.1 договору від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N викладено в іншій редакції і передбачено оплату товару покупцем на вказаний рахунок продавця протягом 30 днів з дня поставки товару. Одночасно позивач надав інвойси від 15 грудня 2022 року №4002144 та від 29 грудня 2022 року №4002160 (а.с.23; 43), у яких умови оплати визначені протягом 30 днів з дня поставки товару, тобто, документи приведено у відповідність з додатковою угодою до договору. Також продавець окремим листом повідомив про помилкове зазначення в інвойсах від 15 грудня 2022 року №4002144 та від №29 грудня 2022 року №4002160 умов оплати як 100 відсотків передоплата; одночасно інформовано, що передоплата не здійснювалася (а.с.41, 134).

На думку суду, позивач усунув виявлені розбіжності: недоліки в оформленні документів, що стосувалися умов оплати за поставлений товар, допустив та усунув продавець товару. Оскільки оплата не здійснювалася, то рішення про коригування митної вартості товарів не може бути обґрунтоване ненаданням для митного оформлення платіжних документів.

Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що додатково подані документи містять розбіжності та в рахунку-замовленні від 28 листопада 2022 року №70 не конкретизовано умови оплати. Суд звертає увагу, що зазначений документ не є первинним документом, а є пропозицією і має інформаційний характер, зокрема, відомості про товар, його кількість, вартість за одиницю та загальну вартість товару, платіжні реквізити для переказу коштів для оплати за товар тощо, які до того ж можуть змінюватися. Відповідачем не обґрунтовано, яким чином відсутність в рахунку-замовленні від 28 листопада 2022 року №70 конкретних умов оплати товару могло вплинути на правильність визначення митної вартості, якщо з інших документів можливо встановити умови оплати. Товарно-супровідними документами є саме інвойс, сформований продавцем, який містить істотні умови, на які сторони погодилися. Продавець товару визнав помилкове зазначення умов поставки як передоплата та позивач надав нові інвойси від 15 грудня 2022 року №4002144 та від 29 грудня 2022 року №4002160, пояснення продавця стосовно умов оплати за товар, які безпідставно не врахував відповідач й більше того, в рішенні про коригування митної вартості від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000006/2 посилається на розбіжності в інвойсі від 29 грудня 2022 року №RE-4002160, який не подавався до митного оформлення разом митною декларацією №23UA56U8 (інвойс від 29 грудня 2022 року №RE-4002160 було подано разом з митною декларацією 23UA44U5, за якою прийнято рішення про коригування митної вартості від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000005/2). Наведене вказує на формальний розгляд документів митним органом. За своєю суттю зазначені вище недоліки документів хоч і мали місце, проте відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що саме ціна товару не відповідає первинним документам, або ціна є недостовірною.

Аргументи відповідача про відсутність в інвойсах інформації про поставку товару згідно з графіком, бо в пункті 3 додаткової угоди від 17 червня 2019 року №1 до контракту від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N зазначено, що товар повинен поставлятися згідно з графіком, вказаним у рахунку, не заслуговують на увагу, адже це ніяким чином не впливає на правильність визначення митної вартості імпортованого товару.

До витрат, понесених покупцем, відповідно до пункту 5 частини десятої статті 58 МК України належать витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Такі витрати є складовою митної вартості. Позивач включив до розрахунку митної вартості товару транспорті витрати від місця навантаження (місто Шермбек, Німеччина) до кордону України (митний пост Рава Руська), оскільки поставка кожної партії товару здійснювалася на умовах EXW Правил Інкотерсм-2010. Це означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення.

Транспортні витрати (66306,97 грн) підтверджено довідками Приватного підприємства «Євротранс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Транс» від 03 січня 2023 року №030123/1 та від 03 січня 2023 року №030123 (а.с.29, 50).

Твердження відповідача у спірних рішеннях про наявність розбіжностей в довідках від 03 січня 2023 року №030123/1 та від 03 січня 2023 року №030123 щодо вартості транспортних послуг не знаходять підтвердження доказами та про це не вказано ні в електронних листах про витребування додаткових документів, ні у спірних рішеннях. Висновки відповідача щодо непропорційності понесених витрат від міста Шермбек (Німеччина) до митного поста Рава Руська та від митного поста Рава Руська до міста Луцька є лише суб`єктивними припущеннями. Суд звертає увагу, що згідно із заявками на транспортне обслуговування від 29 грудня 2022 року №60 та від 29 грудня 2022 року №61 (а.с.30, 47) між позивачем та перевізниками було погоджено вартість послуг за транспортне обслуговування від міста Шермбек до міста Луцька в загальній сумі 2000,00 євро. У довідках від 03 січня 2023 року №030123/1 та від 03 січня 2023 року №030123 саме перевізники як надавачі послуг визначили їх вартість з розподілом до митного кордону та по території України. Позивач ТзОВ «НВП «Укрресурс» не може володіти інформацією, які саме чинники вплинули на розподіл перевізниками вартості послуг перевезення у такий спосіб. Довідки від 03 січня 2023 року №030123/1 та від 03 січня 2023 року №030123 узгоджуються із рахунками на оплату транспортних послуг від 03 січня 2023 року (а.с.26, 49), у яких перевізниками окремо визначено вартість транспортних послуг з міста Шермбек до митного поста Рава Руська та від митного поста до міста Луцька. Поряд з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що роблячи висновки про непропорційність понесених позивачем витрат на транспортне перевезення, відповідачем враховувались такі фактори, що впливають на вартість послуг перевезення, як вартість пального, платні дороги тощо.

Відповідач у рішенні від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000006/2 вказав, що в довідці про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123, поданій до митного оформлення, зазначено про транспортування товару з міста Еркрат, а в додатково надісланій довідці про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 виправлено пункт завантаження на місто Шермбек. Довідка, у якій вказано про транспортування товару з міста Еркрат, в матеріалах справи відсутня, натомість наявна довідка від 03 січня 2023 року №030123, у якій пунктом завантаження є місто Шермбек, що може лише свідчити про те, що недоліки в оформленні документів усунуті. Умови поставки у договорі від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N, інвойсах від 29 грудня 2022 року №4002160, від 15 грудня 2022 року №4002144 (EXW-Шермбек), перераховані вище документи, які стосуються перевезення, а також міжнародні товарно-транспортні накладні А №391593 (а.с.27), А №376269 (а.с.54) вказують на те, що пунктом завантаження товару є місто Шермбек.

Не має жодного впливу на розрахунок митної вартості товару та обставина, що рахунок на перевезення від 03 січня 2023 року не містить порядкового номера. Відсутність у рахунку на перевезення порядкового номера не може позбавляти позивача можливості задекларувати товар за основним методом.

На думку суду, надані позивачем для підтвердження заявленої митної вартості разом із митними деклараціями та додатково на вимогу митного органу документи є достатніми та вони що підтверджують складові митної вартості, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так документами, які відповідно до частини другої статті 53 МК України є такими, що підтверджують митну вартість товарів у митній декларації від 03 січня 2023 року №23UA44U5 є: зовнішньоекономічний договір від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N (а.с.16-19); додаткова угода до договору від 17 червня 2019 року №1 (а.с.15); додаткова угода до договору від 12 травня 2020 року №2 (а.с.14); комерційна пропозиція від 15 грудня 2022 року (а.с.147); лист, що стосується ціни від 23 грудня 2022 року (а.с.135 зворот); рахунок-фактура (інвойс) від 29 грудня 2022 року №RЕ-4002160 (а.с.24); довідка про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123/1 (а.с.29); автотранспортна накладна від 30 грудня 2022 року №391593 (а.с.27), а також додатково надані виправлений відправником у зв`язку з уточненням умов оплати рахунок-фактура (інвойс) від 29 грудня 2022 року №4002160 (а.с.23, переклад на а.с.25), лист від 03 січня 2023 року (а.с.127), який стосується ціни та умов оплати, заявка про транспортне обслуговування від 29 грудня 2022 року №60 (а.с.132 зворот); рахунок на перевезення від 03 січня 2023 року (а.с.139 зворот), договір перевезення від 29 грудня 2022 року №41 (а.с.130 зворот - 131).

У такому ж порядку відповідно до частини другої статті 53 МК України для підтвердження митної вартості товару у митній декларації від 03 січня 2023 року №23UA56U8 надано: зовнішньоекономічний договір від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N (а.с.16-19); додаткову угоду до договору від 17 червня 2019 року №1 (а.с.15); додаткову угоду до договору від 12 травня 2020 року №2 (а.с.14); комерційну пропозицію 15 грудня 2022 року (а.с.147); лист, що стосується ціни від 23 грудня 2022 року (а.с.135 зворот); рахунок-фактуру (інвойс) від 15 грудня 2022 року №RE-4002144 (а.с.44); довідку про транспортні витрати від 03 січня 2023 року №030123 (а.с.50); автотранспортну накладну від 30 грудня 2022 року №376369 (а.с.54), а також додатково надані виправлений відправником у зв`язку з уточненням умов оплати рахунок-фактура (інвойс) від 15 грудня 2022 року №4002144 (а.с.43, переклад на а.с.46), лист від 03 січня 2023 року (а.с.127), який стосується ціни та умов оплати, заявка про транспортне обслуговування від 29 грудня 2022 року №61 (а.с.172 зворот); рахунок на оплату перевезення від 03 січня 2023 року (а.с.49); договір перевезення від 29 грудня 2022 року №42 (а.с.170).

Так договором від 25 січня 2017 року №9UKR-H&N визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця.

Відповідно до інвойсів від 15 грудня 2022 року №4002144, від 29 грудня 2022 року №4002160 вартість товару становить 9856,00 євро за кожну поставку. Цими документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, строк оплати.

Такі документи, як копія декларації країни відправлення MRN 22DE01A9 (а.с.145); довідка про собівартість від 03 січня 2023 року №003 (а.с.42); виписка з бухгалтерської документації відправника від 20 грудня 2022 року (а.с.32, переклад на а.с.34); висновок експерта 04 січня 2023 року №В-4 (а.с.128); МД №22UA99U7 від 23 грудня 2022 року щодо оформлення ідентичного товару (а.с.163 зворот-164), є додатковими (подавалися як з власної ініціативи позивача, так і на повідомлення митниці).

Подання таких додаткових документів, як виписка з бухгалтерської документації; копія митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини передбачене частиною третьою статті 53 МК України - у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У спірних рішеннях вказано про ненадання на вимогу митного органу виписки з бухгалтерської документації.

Поряд з тим позивач доводить, що надав виписку з бухгалтерської документації відправника, виписку з бухгалтерської документації документи бухгалтерського та податкового обліку щодо ідентичних товарів за попередні періоди, МД №22UA99U7 від 23 грудня 2022 року з оформлення ідентичного товару. В картці відмови в прийнятті митної декларації є згадка про виписку з бухгалтерської документації від 20 грудня 2022 року, лист від 03 січня 2023 року №003 (а.с.33-34, 42), про їх надання вказано і в листах декларанта від 04 січня 2023 року про надання документів (а.с.136).

Вимагати виписку з бухгалтерських документів покупця (документів бухгалтерського та податкового обліку), що стосуються руху товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України є виправданим з боку митного органу лише у разі, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість (частина четверта статті 53 МК України). І хоч наявність таких обставин для витребування документів відповідно до частини четвертої статті 53 МК України не доведена, позивач все ж таки надав довідку про собівартість ідентичних товарів від 03 січня 2023 року №003 (а.с.42); МД №22UA99U7 від 23 грудня 2022 року для демонстрації вартості ідентичного товару, який раніше ним придбавався на тих же умовах, а також виписку з бухгалтерської документації відправника.

Отже, вказаними вище документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить за МД №23UA44U5 від 03 січня 2023 року - 450731,38 грн (фактурна вартість товару 9856,00 євро або 384424,41 грн та 66306,97 грн витрати на перевезення) та за МД №23UA56U8 від 03 січня 2023 року - 450731,38 грн (фактурна вартість товару 9856,00 євро або 384424,41 грн та 66306,97 грн витрати на перевезення).

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення та додатково наданими документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та інших витрат покупця, ознаки підробки.

Водночас суд не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування таких документів, як висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними установами, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не може братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Більше того позивачем на вимогу митного органу був наданий висновок Волинської торгово-промислової палати від 04 січня 2023 року №В-4, згідно з яким експерт на підставі аналізу наданих позивачем документів, факторів, які впливають на формування ціни, вартість контейнерів пластикових вживаних для відходів, які ввозяться в Україну згідно з рахунками-фактурами від 15 грудня 2022 року №RE-4002144, від 29 грудня 2022 року №RE-4002160, визначив, що вартість 64,00 євро за 1 штуку відповідає заявленій ціні. Такий висновок відповідач не взяв до уваги, що свідчить про непослідовність його дій, адже спочатку він витребує висновок, а потім відхиляє його.

З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Між тим у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД №UA100330/2022/431133 від 19 січня 2022 року), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими. Варто зауважити, що згідно з митною декларацію, використаною митним органом для коригування митної вартості товару, імпортованого позивачем, умови поставки є відмінними від тих, що мали місце за обставин цієї справи; також митна вартість у наведеній декларації визначалася декларантом за резервним методом. Крім того, в поданих до митного оформлення документах ціна товару визначена за одиницю (штуку), тоді як митний орган в спірних рішеннях визначив відкориговану митну вартість товару не за одиницю товару, а за кілограм.

Можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару відповідач використав виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а вже наявною у митного органу ціновою інформацією. Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також відповідач проігнорував надану позивачем митну декларацію від 23 грудня 2022 року №22UA99U7 (а.с.138) щодо митного оформлення ідентичного товару за такою ж ціною раніше (митна вартість визначена за основним методом) та у спірних рішеннях, переходячи до резервного методу, вказав про відсутність інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, відсутність вартісної основи для розрахунку митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу для визначення митної вартості товару.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000005/2 та №UA205140/2023/000006/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованими та мотивованими у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому ці рішення підлягають скасуванню як протиправні.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 01 лютого 2023 року №484 (а.с.12), випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.89).

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс» (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Воїнів-афганців, будинок 7, квартира 70, ідентифікаційний код юридичної особи 34396623) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000005/2 та від 04 січня 2023 року №UA205140/2023/000006/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укрресурс» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк