Справа № 320/5161/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року № 320/5161/21

Київській окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 за заподіяну державі шкоду у розмірі 25791,03 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за відповідачем рахується дебіторська заборгованість. Позивач стверджує, що оскільки відповідачем витрати в сумі 25791,03 грн добровільно не відшкодовані, останні підлягають стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 05.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, у якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 12.08.2015 позивач є учасником бойових дій, а тому має право на пільги встановленні законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_3 виданого Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 15 березня 2012 року.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 12.08.2015 позивач є учасником бойових дій.

27 жовтня 2015 року між відповідачем та Міністерством оборони України в особі начальника факультету військово-морських сил Одеської національної морської академії капітана 1 рангу ОСОБА_2 укладено контракт на проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, який набрав чинності 31.07.2015.

22.01.2016 чинність вищезазначеного контракту було припинено у зв`язку з відрахуванням ОСОБА_1 з навчання за недисциплінованість.

Відповідно до витягу з наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України №3-РС від 19.01.2016 матроса ОСОБА_1 увільнено від займаних посад, призначено номером обслуги протитанкової артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №15 від 25.01.2016 останній посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Як вбачається із витягу з наказу начальника факультету військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» №14 від 22.01.2016 Національний університет «Одеська морська академія» понесла витрати на навчання матроса ОСОБА_1 у розмірі 28102,66 грн.

В період свого формування військовою частиною НОМЕР_4 , військова частина НОМЕР_1 знаходилась на всіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_4 , що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_4 №212 від 28.08.2015 та №213 від 28.08.2015.

Наказом начальника факультету військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» №14 від 22.01.2016 військова частина НОМЕР_4 отримала заборгованість у розмірі 28102,66 грн, що підтверджується книгою обліку нестач військової частини НОМЕР_4 за номенклатурою АДРЕСА_1 .

Відповідно до книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_4 за номенклатурою № НОМЕР_5 , з метою погашення дебіторської заборгованості, військовою частиною НОМЕР_4 здійснювались грошові стягнення з матроса ОСОБА_1 в наступних сумах: 16.03.2016 за роздавальною відомістю №147 утримано 168,00 грн, 25.04.2016 за роздавальною відомістю №274 утримано 649,59 грн, 16.05.2016 за роздавальною відомістю № 342 утримано1392,70 грн, 15.06.2016 за роздавальною відомістю №447 утримано 101,34 грн. Станом на 01.07.2016 року залишок дебіторської заборгованості складав 25791,03 грн.

Актом №1 від 01.11.2016 (вх. №9954 від 22.12.2016) року прийому-передачі дебіторської заборгованості військова частина НОМЕР_4 передала військовій частині НОМЕР_1 дебіторську заборгованість матроса ОСОБА_1 у загальній сумі 25791,03 грн, з якої заборгованість за отримане грошове забезпечення курсантами ВВНЗ становить 21589,57 грн та збитки по продовольчої служби за харчування 4201,46 грн.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №94 від 18.05.2016, матрос ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину і в подальшому, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3-РС від 12.01.2017, матрос ОСОБА_1 був увільнений від займаних посад і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

На підставі зазначеного факту командиром військової частини НОМЕР_1 було призначене службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини матросом ОСОБА_1 ..

На момент подачі даного позову, матрос ОСОБА_3 не повернувся до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно п.п. «д» п.2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду на підставах: у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Відповідно до пункту 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, у разі припинення (розірвання) контракту про навчання у випадках, передбачених пунктом 36 цього Положення, військовослужбовці звільняються з військової служби, за винятком тих курсантів чоловічої статі, які не вислужили встановленого строку строкової військової служби або були прийняті на навчання під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за контрактом (крім випадків, передбачених підпунктами "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Частиною десятою статті 25 Закону №2232-ХІІ визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», рз», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі -Порядок №964).

Пунктами 3, 4, 8 Порядку №964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Сума відшкодованих затрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

Пунктом 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів е, є, ж, и частини 6 статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Як встановлено судом, за відповідачем дійсно рахується дебіторська заборгованість в сумі 25791,03 грн, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача складається:

за отримане грошове забезпечення курсантами ВВНЗ - 21589,57 грн

збитки по продовольчої служби за харчування - 4201,46 грн.

Таким чином, загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, складає 25791,03 грн.

На час розгляду справи у суді відповідачем не надано доказів сплати вказаної суми.

Суд погоджується із правильністю здійсненого позивачем розрахунку, який проведено відповідно до встановлених Порядків та згідно з нормами утримання курсантів. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначено з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого військового навчального закладу.

Суд відхиляє заперечення відповідача стосовно наявності у останнього пільг, як учасника бойових дій, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, контракт достроково розірвано у зв`язку з відрахуванням ОСОБА_1 з навчання за недисциплінованість.

Разом з тим, суд враховує, що на час навчання та подальшого розірвання контракту ОСОБА_1 мав статус учасника бойових дій та на нього поширювалися положення ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», що підтверджується посвідченням ветерана війни-учасників бойових дій серії НОМЕР_2 від 12.08.2015.

Гарантії щодо надання державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, на відповідача як учасника бойових дій поширюються.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ч.7 та 8 ст.12 , передбачено, що держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді, зокрема, повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 №975 затверджено Порядок та умови надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти (далі - Порядок № 975).

В п.2 Порядку №975 передбачено, що державна цільова підтримка надається у вигляді:

1) повної оплати навчання за рахунок коштів загального фонду державного або місцевих бюджетів у разі зарахування вступників на навчання за державним (регіональним) замовленням відповідно до цих Порядку та умов, а також умов та правил прийому на навчання до закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти на відповідний рік (далі - умови та правила прийому);

2) часткової оплати навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів шляхом надання особам, зарахованим на навчання за рахунок коштів фізичних і юридичних осіб, пільгових довгострокових кредитів для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти;

3) першочергового переведення здобувачів освіти, зарахованих відповідно до умов та правил прийому на навчання на підставі угод, укладених з фізичною або юридичною особою, на навчання на місцях державного (регіонального) замовлення у державних або комунальних закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, що одержані за рахунок перерозподілу закладом професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти або відповідним державним замовником наявних обсягів державного (регіонального) замовлення;

4) соціальної стипендії - для осіб, які навчаються за державним або регіональним замовленням за денною формою навчання, згідно з Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1045;

5) безоплатного забезпечення підручниками - за рахунок бібліотечного фонду відповідного закладу освіти;

6) безоплатного доступу до Інтернету, систем баз даних у державних та комунальних закладах освіти;

7) безоплатного проживання в учнівських та студентських гуртожитках або проживання у студентських гуртожитках з пільговою оплатою - для осіб, які навчаються за денною формою навчання.

Із змісту п.4 Порядку № 975 видно, що державна цільова підтримка надається особам, зазначеним у пункті 1 цих Порядку та умов, у вигляді: повної оплати навчання для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти за певним освітньо-кваліфікаційним рівнем (рівнем вищої освіти) за рахунок коштів загального фонду державного або місцевих бюджетів - у разі зарахування на місця державного (регіонального) замовлення відповідно до умов та правил прийому (з урахуванням квот, установлених відповідно до законодавства); пільгових довгострокових кредитів для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти; першочергового переведення здобувачів освіти, зарахованих відповідно до умов та правил прийому на навчання на підставі угод, укладених з фізичною або юридичною особою, на навчання на місцях державного (регіонального) замовлення у державних або комунальних закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, що одержані за рахунок перерозподілу закладом професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти або відповідним державним замовником наявних обсягів державного (регіонального) замовлення; соціальної стипендії для осіб, які навчаються за державним або регіональним замовленням за денною формою навчання; безоплатного забезпечення підручниками - за рахунок бібліотечного фонду відповідного закладу освіти; безоплатного доступу до Інтернету, систем баз даних у державних та комунальних закладах освіти.

Особам, зазначеним у пп.1-4 п.1 цих Порядку та умов, які навчаються за денною формою навчання, державна цільова підтримка на проживання в учнівських та студентських гуртожитках надається у вигляді безоплатного проживання.

З огляду на вказані норми, вказаний Порядок № 975 визначає механізм надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються у державних або комунальних закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, зокрема, особам, визнаним учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни, постраждалими учасниками Революції Гідності відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вказана державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді, зокрема, повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Таким чином,учасники бойових дій мають пільги лише повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

При цьому, обумовлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільги не поширюються на відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах зокрема, витрат на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Як вбачається із матеріалів справи, кошти які просить позивач стягнути не є вартістю навчання (освіти), а є вартістю утримання у навчальному закладі.

Тобто, на стягнення таких коштів, не поширюються пільги, встановлені для учасників бойових дій Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, суд дійшов висновку, що ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає для учасників бойових дій таку пільгу, як «державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти», але не передбачає звільнення даної категорії осіб від відшкодування витрат у зв`язку з їх утриманням у вищому військовому закладі.

Так, Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. №419/831/240/605/537/219/534 (далі Порядок).

п.2.1 Порядку передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Тобто, оплата за навчання не входить до складу витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295, КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь військової частини НОМЕР_1 заподіяну державі шкоду в розмірі 22791,03 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.