Справа № 400/1955/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

17 травня 2023 р. № 400/1955/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Державної установи "Центр пробації", вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державної установи "Центр пробації", в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» щодо невиплати звільненій 01.11.2022 на підставі наказу Державної установи «Центр пробації» №526/к від 21.10.2022 з посади начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_1 належних при звільненні усіх сум;

- зобов`язати Державну установу "Центр пробації" виплатити ОСОБА_1 компенсацію за не отримане речове майно згідно довідки №408 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна складеної 18.10.2022 в сумі 18402,08 грн;

- зобов`язати Державну установу Державну установу "Центр пробації" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу при звільненні зі служби, з посади начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області;

- зобов`язати Державну установу Державну установу "Центр пробації" нарахувати та виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні на користь ОСОБА_1 за період з 02.11.2022 року по день фактичного розрахунку.

Провадження у справі було відкрито ухвалою від 10.03.2023 р.

03.05.2023 р. від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 08.05.2023 р. позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача у п`ятиденний строк надати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимоги суду позивач 12.05.2023 р. подала заяву про поновлення строку звернення до суду. В заяві позивач посилається на те, що відповідач тривалий час тримав її у стані невизначеності, чим обмежив процесуальні права, в тому числі на судове оскарження його дій або бездіяльності. Так, наказом Державної установи «Центр пробації» від 21.10.2022 р. № 526/к позивача звільнено з посади начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області з 01.11.2022 р.

02.11.2022 р. вона прийнята на посаду начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, згідно наказу Державної установи «Центр пробації» від 28.10.2022 р. № 543/к та відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» від 16.01.2023 р. № 47/к звільнена із зазначеної вище посади з 17.01.2023 р.

Трудову книжку позивач отримала по новій пошті лише 19.01.2023 р., а 06.02.2023 р. звернулась до Державної установи «Центр пробації» із заявою про виплату належних при звільненні усіх сум та 01.03.2023 р. отримала на електронну пошту листа Державної установи «Центр пробації» про відмову у виплаті належних при звільненні усіх сум.

З даного приводу суд зазначає, що право на отримання компенсації за неотримане речове майно, грошової допомоги при звільненні зі служби та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні пов`язується саме з моментом звільнення зі служби. Матеріалами справи доведено, що позивача звільнено зі служби 01.11.2022 р. Отже, саме з 02.11.2022 р. (наступний день після звільнення) слід обраховувати строк звернення до суду. Про своє звільнення з 01.11.2022 р. позивач достеменно знала, оскільки підставою для наказу від 21.10.2022 р. № 526/к про звільнення слугували рапорт позивача та попередження про наступе звільнення зі служби від 21.09.2022 р. (про що зазначено в наказі).

За характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини п`ятої статті 122 КАС України обумовлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У постанові від 23.06.2022 р. по справі № 540/2001/21 Верховний Суд дійшов висновку, що грошова компенсація за неотримане речове майно виплачується після звільнення зі служби та на підставі заяви, а отже речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю.

Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Враховуючи визначену правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 р. по справі № 910/4518/16 та Верховний Суд в ухвалі від 07.02.2020 р. по справі № 580/2489/19 дійшли висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України Про оплату праці, тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на це, пільга щодо сплати судового збору, яка передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, не поширюється на вимогу позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Позивач звільнена зі служби 01.11.2022 р., а позов до суду подано 06.03.2023 р., тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Той факт, що 02.11.2022 р. позивача знову прийнято на посаду начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не впливає на обов`язок роботодавця провести розрахунок при її звільненні з посади 01.11.2022 р.

Таким чином, судом після відкриття провадження у справі виявлено факт пропуску позивачем строку звернення до суду. У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач не навела жодних об`єктивних причин, які завадили їй своєчасно звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 123 КАС України передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст. 122, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної установи "Центр пробації" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Дата складення повного судового рішення 17.05.2023 р.

Суддя Н.В. Лісовська