Справа № 420/10475/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у не складанні та не поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», з урахуванням змін у грошовому забезпечення, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 1 березня 2018 року на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби (50% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років); надбавки за роботу з таємними виробами, носіями (10% від посадового окладу), премії (у розмірі 10% від посадового окладу) (на підставі зазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №45).

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя вказує про наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. При цьому, позовна заява не містить обставин та причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути:

- день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи;

- день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує;

- день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії;

- день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом спору у даній справі є протиправна бездіяльність Одеського ОТЦК та СП, яка полягає у не складанні та не поданні до ГУ ПФУ в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення

При цьому, позивач звернувся до відповідача з приводу спірних правовідносин, а відповідач листом від 20.10.2022 р. повідомив про відсутність підстав для складання та направлення до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року.

Таким чином, позивач дізнався про порушення своїх прав саме з цього листа, який датований 20.10.2022 р.

Натомість, позовна заява не містить обставин та конкретних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, які б унеможливлювали позивача вчасно звернутись до суду. При цьому, відсутні докази на підтвердження того, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом у шестимісячний строк, встановлений ст. 122 КАС України.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

З огляду на вище вказане, позивачу пропонується надати до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням конкретних обставин та причин пропуску такого строку з відповідними доказами на підтвердження таких обставин.

Таким чином, вищевказана обставина є недоліком позовної заяви.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем не надано документу про сплату судового збору.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як інваліда ІІ групи, на підтвердження чого до суду надана копія Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 792135 від 23.03.2016 р.

Надаючи правову оцінку вказаним твердженням представника позивача на предмет наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суддя враховує наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Пунктом 9 частини 1 статті 5 цього Закону визначено те, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Разом з тим, згідно Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (Форма № 157-1/о) підтверджує міру втрати здоров`я, оскільки містить групу інвалідності, її причина, термін, до якого встановлено цю групу, та висновок про умови і характер праці людини з інвалідністю.

Однак документом, що підтверджує пільгу, визначену Законом України Про судовий збір є посвідчення інваліда І або ІІ групи.

Враховуючи не надання позивачем документу, який підтверджує підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до вказаного Закону, суддя не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674 за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 01.01.2023 р., становить 2 684,00 грн.

Таким чином, за подання позову фізичною особою до адміністративного суду позову, який містить вимогу немайнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1073,60 грн. (2684,00 грн. * 0,4).

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, останній повинен сплатити судовий збір в сумі 1073,60 грн. та надати суду належний доказ сплати (перерахування) судового збору в належному розмірі.

Інформацію про платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду можна довідатися, зокрема, на офіційному сайті суду (https://adm.od.court.gov.ua/sud1570/) в розділі Судовий збір.

Крім того, визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, а саме:

- надати клопотання про поновлення строку звернення до суду із обов`язковим зазначенням обставин та причин, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів;

-платіжного документу про cплату судового збору в сумі 1073,60 грн. або документу, що звільняє позивача від сплати судового збору.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна