Справа № 420/22976/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася Військова частина НОМЕР_1 з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної шкоди у розмірі 143658,46 грн.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до ст.262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без його участі. Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідач, який перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, та будучи матеріально відповідальною особою, завдав шкоди державі, в особі військової частини НОМЕР_1 , шляхом втрати ввіреного йому майна в період здійснення ним повноважень, пов`язаних з виконанням завдань і функцій державного органу.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Відзив на позовну заяву до суду не надав.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ОСОБА_1 наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.02.2018 року № 66 був призначений командиром самохідно-артилерійського взводу - старшим офіцером на батареї самохідно-артилерійського дивізіону, командиром самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону НОМЕР_2 окремої артилерійської бригади.

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 09.08.2021 року № 243 старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2021 року № 179 ОСОБА_1 з 19.08.2021 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення.

Відповідно до положень ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю, тощо.

Згідно з ст.ст.9, 11, 16 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Суд встановив, що за період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 неодноразово притягувався до матеріальної відповідальності.

Так, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2021 року № 213 старший лейтенант ОСОБА_1 , командир 10 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , був притягнений до дисциплінарної відповідальності та на нього було накладено дисциплінарне стягнення «догана», а також до повної матеріальної відповідальності у розмірі 14284,96 грн. за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до нестачі охолоджувальної рідини М-40 в кількості 612,3 кг.

Також, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2021 року № 214 старший лейтенант ОСОБА_1 , командир 10 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , був притягнений до дисциплінарної відповідальності та на нього було накладено дисциплінарне стягнення «догана», а також до повної матеріальної відповідальності у розмірі 33654,65 грн. за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до виявлення нестачі пального і мастильних матеріалів.

Крім того, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2021 року № 220 старший лейтенант ОСОБА_1 , командир 10 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , був притягнений до дисциплінарної відповідальності та на нього було накладено дисциплінарне стягнення «догана», а також до повної матеріальної відповідальності у розмірі 113434,23 грн. за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до втрати ввіреного майна бронетанкової служби (990,20 грн.), служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту (3793,00 грн.), служби ракетно-артилерійського озброєння (11276,32 грн.), інженерної служби (142,71 грн.) та геоінформаційної служби (97232,00 грн.).

З вказаними наказами командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 був ознайомлений.

Суд встановив, що зазначені накази командиром військової частини НОМЕР_1 були прийняті за результатами проведення службових розслідувань з метою уточнення причин та умов, що сприяли нестачі охолоджуючої рідини, пального і мастильних матеріалів, іншого військового майна в 4 самохідно-артилерійському дивізіоні військової частини НОМЕР_1 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб, причетних до вчинення даних правопорушень.

З урахуванням зазначеного, загальна сума матеріальної відповідальності ОСОБА_1 складала 161373,84 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розрахунково-платіжної відомості № 258 при звільненні з військової служби в серпні 2021 року з ОСОБА_1 було утримано 17715,38 грн. за втрачене військове майно.

Отже, загальна сума невідшкодованих коштів становить 143658,46 грн., що також підтверджується наданими до суду копіями книги грошових стягнень і нарахувань та книги обліку нестач.

Військова частина НОМЕР_1 направила на адресу ОСОБА_1 лист від 26.10.2021 року № 2562, в якому просила добровільно відшкодувати вартість втраченого майна в сумі 143658,46 грн.

Як вказує позивач, відповідач не сплатив вказану заборгованість в добровільному порядку, що й стало наслідком звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.3, ч.1 ст.6, ч.1 ст.12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

У разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Таким чином, надані матеріали службових розслідувань підвереджують нестачу (втрату) та розмір заподіяної шкоди, відповідач був командиром 10 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в якому виявлено нестачу (втрату) та ніс повну матеріальну відповідальність за ввірене йому майно, прийняв майно та посаду, а тому має нести відповідальність за його нестачу (втрату).

Суд звертає увагу, що матеріали службових розслідування та накази, які прийняті за їх результатами відповідачем не оскаржені, будь-яких доказів на спростування обставин, викладених в матеріалах службового розслідування відповідачем до суду не надано, а матеріалами службових розслідувань обґрунтовано та доведено факти неналежного виконання відповідачем свої обов`язків, наявність нестачі (втрати).

Таким чином, враховуючи наявні в справі докази, матеріали службових розслідувань, якими підтверджена вина відповідача у нестачі (втраті) військового майна, у суду є всі підстави для стягнення завданої шкоди з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення завданої матеріальної шкоди у розмірі 143658,46 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) завдану матеріальну шкоду державі у сумі 143658,46 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА