Справа № 750/910/23
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№750/910/23
Провадження №2-а/751/44/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І.В.,

секретаря Шевченко А.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Білоножка Владислава Валерійовича, Департамента патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

19.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДПП, інспектора взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області Білоножка В.В., в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР № 6392328 від 10.01.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; стягнути з відповідача судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 10.01.2023 інспектором Білоножком В.В. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за те, що нібито він 10.01.2023 о 17 год 11 хв у м. Чернігові по вул. Магістратська, 1, керуючи транспортним засобом Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 ПДР. Вважає постанову протиправною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що дійсно того дня близько 16 год 50 хв під`їхав до Господарського суду Чернігівської області, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру, 20, у зв`язку з робочою необхідністю. Оскільки на той момент на стоянці безпосередньо біля Господарського суду місць не було, він був змушений припаркуватись на краю тротуару, таким чином, щоб для руху пішоходів залишилось щонайменше 2м для руху. Транспортний засіб не здійснював рух по тротуару, а лише здійснив заїзд на край тротуару для поставлення там транспортного засобу, однак такий неможливо вважати порушенням вимог ПДР. Під час спілкування з інспектором він намагався пояснити інспектору, що він не здійснював рух по тротуару та не порушував ПДР, однак останній виніс оскаржувану постанову. Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 27.02.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.03.2023 представник відповідача ДПП подала відзив на позов, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити. Посилається, що позивач здійснив рух по тротуару на транспортному засобі, який не застосовувався для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, тому порушив вимоги п. 11.13 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У даному випадку, рух по тротуару не можна розцінювати як рух, пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки у межах вимог п. 15.10 (б,в) ПДР, а тому водій своїми діями порушив п. 11.13 ПДР, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено оскаржувану постанову. Вважає, що поліцейським була дотримана процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення постанови поліцейський оголосив про початок розгляду справи та ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовної якої проводиться розгляд справи та жодним чином не перешкоджав у користуванні ними. При цьому, жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи надано не було. Однак, оскільки 30-денний строк зберігання відеозапису з портативного відео реєстратора № 470631 пройшов, у відповідача відсутня об`єктивна можливість надати до суду відео.

У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, в обґрунтування заявлених вимог посилався на доводи, викладені у позовній заяві, додатково уточнив, що під час здійснення стоянки, його автомобіль стояв на тротуарі лише двома колесами лівими переднім та заднім, що не заборонено ПДР.

Відповідачі, будучи повідомленими належним чином про розгляд справи, до судового засідання не з`явились, у відповідності з вимогами ч.3 ст. 268 КАС України, суд здійснює розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.01.2023 інспектором взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП Білоножком В.В. винесено постанову серії ЕАР № 6392328 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеня у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, за те, що водій ОСОБА_1 , 10.01.2023 о 17:11 год у м. Чернігів по вул. Магістратська, 1, керуючи транспортним засобом Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, чим порушив п.11.13 ПДР. До постанови додається відео п/в 470631 (а.с.9-10, 34).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 11.13 ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до п.1.10 ПДР, стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Згідно пункту 15.10 (в) ПДР стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Суд погоджується з позицією позивача, що здійсненню стоянки легкового автомобіля у межах вимог п. 15.10 «в» ПДР, тобто на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри, передує рух, пов`язаний із заїздом на таке місце, а після її закінчення - рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки та за таких обставин, рух автомобіля тротуаром, пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки, у даному випадку лише двома колесами лівої бокової частини автомобілю, тобто у межах вимог п. 15.10 «в» ПДР, не може містити склад порушення пункту 11.13 вказаних Правил.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 по спр №524/9162/16-а, та у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 по цій же справі № №524/9162/16-а.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, виріше6ння її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також іншими документами.

Таким чином, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного правопорушення, оскільки по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Разом з тим, наявність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу зазначеного правопорушення повинна підтверджуватися належними і достатніми доказами у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

Згідно з ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачами не надано суду жодних доказів, зокрема, відео (з інших джерел (Безпечне місто чи ін.), а не з портативних відео реєстраторів, де строк зберігання відео становить 30 діб та які неможливо надати до суду), чи фото місця події, покази свідків чи ін., на спростування доводів позивача, або ж інших доказів, які б підтвердили обставини, викладені у постанові.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Тож, у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів, з яких можливо було б детально встановити всі обставини, як на час винесення постанови, так і на час розгляду даної справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір за подання позовної заяви у сумі 536,80 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 5-9, 13, 72-77, 79, 90, 94, 134, 139, 241-246, 250, 257, 262, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 251, 268, 278, 280, 287, 288, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамента патрульної поліції Білоножка Владислава Валерійовича, Департамента патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора взводу № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамента патрульної поліції Білоножка Владислава Валерійовича серії ЕАР № 6392328 від 10.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департамента патрульної поліції Національної поліції України (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на сплату судового збору у розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 16.05.2023.

Суддя І.В. Яременко