Справа № 280/1032/23
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 травня 2023 року Справа № 280/1032/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо:

зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 по справі № 331/18/21 відповідно наступних періодів роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект": з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили вищевказаним рішенням суду) включно;

внесення до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації щодо страхового стажу ОСОБА_1 про періоди роботи на Державному підприємстві "Державний проектний Інститут "Запоріжцивільпроект", згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа № 331/18/21), наступних періодів роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект": з червня 2010 по грудень 2010 включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили вищевказаним рішенням суду) включно.

внесення до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідної інформації щодо заробітної плати ОСОБА_1 за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 2-з від 27 січня 2017, яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове рішення; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове рішення; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 по справі № 331/3399/21 та документу "Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року", який засвідчений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 17 лютого 2022 року та міститься у матеріалах справи;

здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі наданих в її заяві даних та доданих до неї документів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , згідно даних з трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 по справі № 331/18/21, наступні періоди роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект": - з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформацію щодо страхового стажу ОСОБА_1 про наступні періоди роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект", згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа 331/18/21): з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили вищевказаним рішенням суду) включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідну інформацію щодо заробітної плати ОСОБА_1 за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 2-3 від 27 січня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду від 24.12.2021 справа 331/3399/21 та документу "Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року", на підставі якого прийнято судове рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням їй в страховий стаж наступних періодів роботи: з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа № 331/18/21) включно та на підставі інформації щодо заробітної плати ОСОБА_1 за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 2-3 від 27 січня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 справа № 331/3399/21 та документу "Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р. по 16 березня 2021 року", на підставі якої прийняте судове рішення.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 1073 грн 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 01.06.2019 їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, з інформації, що міститься в її особистому кабінеті Пенсійного Фонду України, (Форма ОК-5) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування далі - Реєстр) щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що для розрахунку розміру призначеної їй пенсії враховані не всі періоди страхового стажу до дня її звільнення - 16.03.2021 (дата набрання законної сили рішенням суду про звільнення) та неврахована при визначенні розміру пенсійних виплат частково заробітна плата, інформація щодо якої міститься в Реєстрі, не врахована та не внесена до Реєстру відповідна інформація щодо страхового стажу та заробітної плати за окремі періоди і, відповідно, вони не враховані при визначенні розміру пенсійних виплат.

Звернувшись до відповідача із заявою і доданими додатково документами для перерахунку пенсії та внесення неоюхідних даних до Реєстру, позивач отримала відмову. Відповідач відмовив з огляду на те, що вказаним підприємством не сплачено страхові внески за позивача у повному обсязі.

Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують її право на отримання пенсії у розмірі, передбаченому Законом та суттєво погіршують її фінансове становище. Позивач посилається на вимоги частини десятої статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої до страхувальників, які несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Вважає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо неналежної сплати страхових внесків та бути позбавлений свого соціального права на належну пенсію, визначеного Конституцією та законодавством України. На переконання позивача наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи та нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/1032/23 без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 06 березня 2023 року за вх. № 9318. В відзиві відповідач зазначає, що відмовив позивачу відповідно до вимог законодавства, так як його роботодавцем за спірні періоди не було сплачено страховий внесок. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду. На підставі викладеного у відзиві просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В відповіді на відзив, що надійшла на адресу суду 14 березня 2023 року, позивач аргументує законодавчо свої заперечення на доводи відповідача і наполягає на задоволенні позову.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

01.06.2019 позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16.03.2021 згідно з Рішенням від 12.02.2021 Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/18/21 про припинення трудових відносин між позивачем та Державним підприємством "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект" її було звільнено за статтею 38 КЗпП України.

З інформації, що міститься в особистому кабінеті Пенсійного Фонду України, (Форма ОК-5) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу (далі Реєстр) про позивача вбачається, що для розрахунку розміру призначеної їй пенсії враховані не всі періоди страхового стажу до дня її звільнення - 16.03.2021 (дата набрання законної сили рішенням суду про звільнення) та не врахована частково заробітна плата, інформація про яку міститься в Реєстрі. Крім того, не внесена до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідна інформація щодо її заробітної плати за окремі періоди і не врахована при призначенні пенсії.

Так, згідно інформації, зазначеній в Реєстрі в страховий стаж позивача не враховані наступні періоди роботи: з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно (у період з жовтня 2013 року по грудень 2013 року страховий стаж враховано частково: наявний лише запис про період роботи по цивільно-правововому договору на державному підприємстві «Запоріжжякомунекологія», але не відображений період роботи за основним місцем роботи на Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект»); з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 включно.

В особистому кабінеті позивача (Форма ОК-5) зазначена інформація про розмір заробітної плати за основним місцем роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект" за періоди: з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по серпень 2015 року включно; з березня 2016 року по грудень 2016 року включно; січень 2017 року, але вказана заробітна плата не врахована при нарахуванні пенсії позивачу.

За період з вересня 2015 року по лютий 2016 року, а також з лютого 2017 року по 16 березня 2021 року - день звільнення позивача з підприємства інформація про розмір заробітної плати відсутня.

01 cерпня 2022 року позивач звернулась до відповідача із заявою про:

зарахування до страхового стажу позивача згідно даних в її трудовій книжці та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 по справі № 331/18/21, вказаного в даній заяві, копія якого була додана до неї та подавалась раніше в Олександрівське відділення Пенсійного фонду в м. Запоріжжі, відповідно не враховані періоди роботи в Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект»;

внесення до Реєстру інформації щодо страхового стажу позивача не відображеного в ньому про періоди роботи в Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект», згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа 331/18/21);

внесення до Реєстру відповідної інформації щодо заробітної плати позивача за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати №2-з від 27 січня 2017 року, яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове Рішення; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове Рішення; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 по справі 331/3399/21 та документу - розрахунку «Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р, 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року», який міститься у матеріалах справи та на підставі якого винесено судове рішення;

здійснення перерахунку пенсії з врахуванням вищезазначених періодів та нарахованої заробітної плати, як тієї, що відображена в Реєстрі так і щодо якої надано додатково документи.

Листом від 15 серпня 2022 року, який позивач отримала 23 серпня 2022 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надало відповідь, що пенсія розрахована вірно, період роботи з 01.01.2004 підтверджується довідкою із бази даних Реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Крім того, відповідач повідомив, що враховуючи, що сплата страхових внесків роботодавцем-страхувальником позивача з 01.02.2017 відсутня, зарахувати періоди роботи з 01.02.2017 по дату винесення рішення суду підстави відсутні. Щодо заробітної плати відповідь в листі відповідача взагалі не міститься.

Позивач розцінює цей лист, як відмову і не погодившись з цим, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Судом встановлено, що разом із заявою позивач надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відсутні в останнього документи для належного перерахування пенсії, в тому числі судові рішення та первинні документи роботодавця-страхувальника позивача, які слугували підставою для ухвалення цих рішень. Але, зазначені документи відповідачем не розглянуті та не враховані.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із статтею 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058 - ІV).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону;

Згідно із статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з частини другої вказаної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини третьої вказаної статті обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

В силу положень статті 21 Закону №1058-IV облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також персоніфікований облік коштів накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюються у порядку, визначеному Законом України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2464-VI державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом (пункт 7 статті 1 Закону № 2464-VI).

Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону № 2464-VI реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Стаття 12-1 Закону № 2464-VI визначає, що Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону; здійснює контроль, у тому числі спільно з органами доходів і зборів, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Статтею 14-1 Закону № 2464-IV передбачено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані: забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженогопостановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять в тому числі, від застрахованих осіб.

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки (частина друга статті 21 Закону № 1058-IV). Відомості, які повинна містити персональна електронна облікова картка застрахованої особи визначені частиною третьою статті 21 Закону № 1058-IV.

Як вбачається з матеріалів справи спір виник щодо врахування до страхового стажу періодів роботи позивача на Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» за періоди з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно (у період з жовтня 2013 року по грудень 2013 року страховий стаж враховано частково: включений лише період роботи по цивільно-правововому договору на державному підприємстві «Запоріжжякомунекологія», але не включений період роботи за основним місцем роботи в Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект»); з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 включно та врахування нарахованої заробітної плати за періоди: з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по серпень 2015 року включно; з березня 2016 року по грудень 2016 року включно; січень 2017 року, з вересня 2015 року по лютий 2016 року, а також з лютого 2017 року по 16 березня 2021 року.

Проте, як встановлено судом, відповідно до записів в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 та Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2021 року (справа 331/18/21), вона з 09 серпня 1982 року по 16 березня 2021 року безперервно працювала в Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект». За цей час їй нараховувалась заробітна плата і виплачувалась частково страхувальником самостійно, частково стягувалась на підставі судових рішень виконавчою службою, частково виконавчі провадження знаходяться до цього часу на виконанні.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 вказаного Закону визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637;

для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

На виконання вимог Порядку № 22-1 та Порядку № 637 позивачем разом із заявою про призначення пенсії було надано відповідачеві трудову книжку НОМЕР_1 , яка містить записи про період роботи позивача з 09 серпня 1982 року безперервно в Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект». Після отримання Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2021 року (справа 331/18/21) про звільнення 16 березня 2021 року з даного підприємства, позивач додатково надала копію даного рішення відповідачеві. Зазначені документи містять вичерпну інформацію про періоди роботи позивача. Ці факти відповідачем не спростовані.

Щодо заробітної плати, суд зазначє, що, як свідчать матеріали справи заробітна плата за періоди: з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по серпень 2015 року включно; з березня 2016 року по грудень 2016 року включно; січень 2017 року відображена в Реєстрі (особистому кабінеті позивача), але не врахована при нарахуванні пенсії позивачу.

З наявних в матеріалах справи судових наказів та рішення Жовтневого районного суду, також, слідує, що з Державного підприємства «Держаний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь позивача було стягнуто нараховану та не виплачену заробітну плату з січня 2016 року по лютий 2016 року; з лютого 2017 року по листопад 2017 року; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року. Відповідачем же вказана заробітна плата в Реєстрі не відображена, пенсія на підставі наданих позивачем документів не перерахована.

Таким чином, заробітна плата за спірний період була нарахована і частково виплачена, а частково стягнена в судовому порядку, але відповідачем не враховується.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених правових норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірні періоди не є підставою для позбавлення позивачки права на зарахування вказаного стажу до страхового та врахування нарахованої (виплаченої чи ні) зарплати при розрахунку розміру пенсії.

На переконання суду позивачка не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, неподання звітності, а, отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам чи відсутність звітності не можуть бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивачки періодів її роботи і розрахунку розміру пенсійних виплат з врахуванням нарахованої заробітної плати, з якої не сплачено страхові внески або відсутня інформація про їх сплату.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Крім того, відносно врахування відповідачем наданих йому позивачем документів, суд зазначає наступне:

Як вказано вище, статтею 20 зазначеного Закону чітко визначено, що для обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду можуть використовуватися бухгалтерські та інші документи, що підтверджують суму заробітної плати (доходу). Отже, надані позивачем засвідчені Жовтневим районним судом м. Запоріжжя копії довідок про заборгованість з заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, № 2-з від 27 січня 2017 року та документу «Заробітна плата ОСОБА_1 грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року», як і судові рішення, ухвалені на підставі цих документів, мали бути враховані відповідачем при перерахунку розміру пенсії Позивача. Суд вважає, що ці документи підпадають під термін «інші документи», використаний в Законі і можуть слугувати підставою для внесення відповідних відомостей до Реєстру. При сумніві в цих документах, відповідач мав визначені законом повноваження здійснити перевірку відомостей, зазначених в них за первинними документами страхувальника.

При цьому, суд звертає увагу відповідача що щодо документу «Заробітна плата ОСОБА_1 грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року», приєднаного до судової справи № 331/3399/21, який слугував розрахунком при ухваленні вищезазначеного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2021, судом встановлено і відображено в рішенні наступне: «…суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок сум є вірним, оскільки іншого розрахунку відповідачем по справі на надано». Відповідач не має підстав ставити під сумнів дане рішення суду.

Вимоги до форми довідок та розрахунку щодо нарахованої, але не виплаченої заробітної плати дотримані. Проти вказаної обставини відповідач не заперечував. Крім того, вони містять всі необхідні дані для відображення в Реєстрі. В них зазначена нарахована сума, і сума, що підлягає виплаті за мінусом вирахованих податків та зборів. Факт роботи позивача в спірний період в Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» відповідачем не заперечується. Судові рішення, надані, як докази в даній справі, ніким не оскаржені, судами вищої інстанції не скасовані. Відповідно, і документи, на підставі яких ухвалені ці рішення мають юридичну силу і повинні бути прийняті відповідачем до виконання.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

Суд зазначає, що саме на відповідача покладено обов`язок, при призначенні (перерахунку) пенсії позивачу, щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Відсутність у відповідача фактичної можливості здійснити перевірку довідки, на підставі первинних документів підприємства, не є підставою для неврахування виданої ним довідки для обчислення пенсії позивача.

Ризик неможливості здійснення такої перевірки з незалежних від людини причин не може бути покладений на особу, що звернулась за призначенням пенсії, якщо вимоги до форми довідки про заробітну плату були дотримані підприємством, що її видало, а сам факт роботи в цьому підприємстві підтверджений записами у трудовій книжні.

Частиною першою статті 1 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі -Закон № 2464-VI) визначено: «Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб (пункт 1);

Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом (пункт 7)».

Зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення (частина п`ята статті 20 Закону № 2464-VI).

Оскільки, саме Пенсійний фонд України розробляє нормативний документ щодо внесення змін до Реєстру, відповідач повинен сам вирішувати можливість внесення до Реєстру змін на підставі документів та в випадках, які не відображені в його нормативному документі, але мають місце в повсякденному житті застрахованих осіб, а не спонукати застрахованих осіб звертатися за вирішенням цих проблем до судової влади.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем виконано вимоги чинного законодавства щодо підтвердження своєї роботи в спірні періоди (не враховані відповідачем) та надані всі необхідні документи для перерахунку пенсії з врахуванням нарахованої заробітної плати, яка підлягає стягненню на підставі вищевказаних судових рішень.

Суд критично ставиться до аргументу відповідача що «згідно пункту 3 частини 1 статті 16 Закону № 1058 застрахована особа має право вимоги від страхувальника сплати страхових внесків, в тому числі в судовому порядку». Пенсійний Фонд України, зважаючи на повноваження, визначені йому чинним законодавством, мав змогу та зобов`язаний був спонукати Страхувальника до виконання вимог пенсійного законодавства, а не перекладати цю функцію на застрахованих осіб.

За приписами статті 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV саме держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Крім того, як свідчать матеріали справи, згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Стратій Є.В. від 26.02.2020 по справі 331/2515/18 встановлено, що страхувальник існує як юридична особа, а фактично не здійснює будь-яку діяльність, будівля перебуває в зруйнованому стані. А тому, у застрахованої особи відсутні можливості отримати виконання будь-якого рішення суду страхувальником. Доказом цього є і рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2021 року у справі № 331/18/21 та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2021 у справі № 331/3399/21, лист Державної казначейської служби України № 5-12/4642 від 02.03.2021.

Зазначене слід враховувати і при розгляді довідок та розрахунку по заборгованій, але не виплаченій заробітної платі, які отримані лише з матеріалів цивільних справ в Жовтневому районному суді. Те, що підприємство-роботодавець відсутнє фактично, позбавляє позивача можливості звернутися за належно оформленим первинними документами до страхувальника. Однак, вказані обставини не можуть позбавляти позивача права на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Щодо строку, з якого має бути перерахована пенсія, суд зазначає, що вона має бути перерахована з дня набрання чинності даним судовим рішенням.

Відносно посилання відповідача про пропуск строку звернення до суду, суд вважає, що

- право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою, і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64). Відповідно до основоположних принципів захисту прав людини на соціальні виплати до таких спорів не застосовуються обмежувальні строки для зверненя до суду за захистом своїх порушених прав щодо встановлення та виплати належних пенсійних нарахувань.

Перебіг шестимісячного строку звернення до суду у позивача розпочався після отримання нею листа-відповіді відповідача на її заяву, який вона отримала 23 серпня 2022 року. Адміністративний позов здано в канцелярію суду 15 лютого 2023 року. Тобто позивач дізналася про порушення свого права 23 серпня 2022 року, а тому строк звернення до суду нею не пропущений.

Даний висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, яка у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів та у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Суд не приймає до уваги посилання Відповідача на його дискреційні повноваження і, зокрема на наступне посилання: «Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надавалась оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії». Матеріали справи свідчать, що Відповідач мав змогу самостійно вивчити надані документи, але не розглянув їх належним чином. А вони свідчать про те, що довідки і розрахунок вже вивчені судами. Пенсійний фонд України не має права скасовувати чи ігнорувати судові накази та рішення судів, які були йому надані. Відповідач має дискреційне повноваження, але повинен дотримуватися при цьому принципу захисту прав і інтересів громадянина країни. При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи.

Частиною 1 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на вищенаведене суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Стосовно обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

Зважаючи на те, що в силу наведених вище вимог законодавства та фактичних обставин справи відповідач не здійснив дії, щодо яких позивачем було подано відповідну заяву і додані до неї документи, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача.

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів роботи позивача в Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» та неврахування нарахованої заробітної плати за періоди, зазначені позивачем.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача за встановленими обставинами у даній справі є, також, зобов`язання відповідача здійснити дії, про які просить суд позивач.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією № 9296-6518-5203-0832 від 14.02.2023 у розмірі сумі 1073 грн 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 8-10, 14, 72,77, 90, 139, 143, 241-246, 250 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса поштова: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158 - Б, код ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо:

зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 по справі № 331/18/21 відповідно наступних періодів роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект": з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили вищевказаним рішенням суду) включно;

внесення до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації щодо страхового стажу ОСОБА_1 про періоди роботи на Державному підприємстві "Державний проектний Інститут "Запоріжцивільпроект", згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа № 331/18/21), наступних періодів роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект": з червня 2010 по грудень 2010 включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили вищевказаним рішенням суду) включно.

внесення до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідної інформації щодо заробітної плати ОСОБА_1 за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 2-з від 27 січня 2017 р., яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове рішення; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове рішення; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 по справі № 331/3399/21 та документу "Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року", який засвідчений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 17 лютого 2022 року та міститься у матеріалах справи;

здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі наданих в її заяві даних та доданих до неї документів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , згідно даних з трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 по справі № 331/18/21, наступні періоди роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект": - з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформацію щодо страхового стажу ОСОБА_1 про наступні періоди роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект", згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа 331/18/21): з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили вищевказаним рішенням суду) включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідну інформацію щодо заробітної плати ОСОБА_1 за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 2-3 від 27 січня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду від 24.12.2021 справа 331/3399/21 та документу "Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року", на підставі якого винесено судове рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням їй в страховий стаж наступних періодів роботи: з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 року (дата набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа № 331/18/21) включно та на підставі інформації щодо заробітної плати ОСОБА_1 за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 2-3 від 27 січня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 справа № 331/3399/21 та документу "Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р. по 16 березня 2021 року", на підставі якої винесено судове рішення.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 грн 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса поштова: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 15 травня 2023 року.

Суддя Р. В. Сацький