Справа № 440/4188/23
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/4188/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі також - ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області /надалі також - відповідач/, в якій з урахуванням уточнень просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 24.04.2023 №72;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи з 10.02.1992 по 15.01.2002 у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп", відповідно до Довідки № 68-135 від 17.06.2003 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, що полягає у неналежній оцінці фактичних обставин, які надають право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4188/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

02.05.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позов, в якому представник зазначив, що згідно наданими документами вік заявниці на дату звернення становить 49 років 1 місяць 6 днів, а страховий стаж 30 років 8 місяців 5 днів, стаж роботи за Списком №1 відсутній. До пільгового стажу роботи не враховано період з 23.08.1991 по 15.01.2002, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення співвідповідача у справі.

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.03.2023 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

До заяви позивачем, зокрема, були додані копії документів: довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, паспорт, свідоцтво про шлюб, довідка № 68-135 від 17.06.2003 від ВАТ "ПЗ ГРЛ", що визначає право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлене для окремих категорій працівників, заява про спосіб виплати пенсії, строкові трудові договори, трудова книжка.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за принципом екстериторіальності, від 22.03.2023 №72 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

24.04.2023 відповідачем прийнято нове рішення №72 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Своє рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області мотивувало тим, що до стажу роботи на пільгових умовах не враховано період роботи з 23.08.1991 по 15.01.2002, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637.

Не погоджуючись із правомірністю мотивів відмови, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як спеціального акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За змістом пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (надалі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зі змісту наведених норм слідує, що трудова книжка, у якій містяться всі необхідні, правильні та точні записи про періоди роботи, в т.ч. у важких та шкідливих умовах, є основним документом, що підтверджує стаж роботи. За наявності такої трудової книжки підтверджувати пільговий стаж іншими документами законодавством не вимагається.

Як встановлено вище, позивач разом із заявою про призначення пенсії надавала до пенсійного органу копію трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Дослідивши залучену до матеріалів справи копію трудової книжки, суд встановив, що у ній у хронологічному порядку містяться записи про трудову діяльність ОСОБА_1 із зазначенням дат прийняття на роботу, присвоєння розрядів, переміщення в межах підприємства, перейменування (перетворення) підприємства, а також звільнення з роботи з посиланням на розпорядчі документи.

Так, відповідно до записів трудової книжки, які підтверджують факт роботи на Полтавському заводі газорозрядних ламп:

- з 23.08.1991 прийнята у складальний цех №1 люмінісцентних ламп ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" учнем монтажника-вакуумника;

- з 10.02.1992 року по 15.01.2002 року працювала укладальником деталей в тому ж цеху.

- з 17.01.2002 року по 17.07.2002 року працювала протиральником ЕВП в цеху складання люмінісцентних ламп за строковим трудовим договором на цьому ж підприємстві.

- з 18.10.2002 року по 18.04.2003 року працювала укладальником деталей і приладів першого розряду за строковим трудовим договором на цьому ж підприємстві.

Предмет спору у цій справі зводиться до встановлення обставин правомірності рішення пенсійного органу про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яке вмотивоване посиланням на обставини невідповідності наданої пільгової довідки вимогам додатку 5 до Порядку №637.

Надаючи оцінку правомірності рішення рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 24.04.2023 №72 на предмет його відповідності критерію "обґрунтовано", суд зазначає, що цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Всупереч наведеному, відмовляючи позивачу у зарахуванні періодів трудової діяльності до складу пільгових, відповідач не надав будь-якої оцінки записам трудової книжки щодо періодів роботи позивача на Полтавському заводі газорозрядних ламп, як і не зазначив періодів роботи на Полтавському заводі газорозрядних ламп, які не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 та за яким списком, натомість обмежився поверхневим аналізом наданої позивачем довідки №68-135 від 17.06.2003.

До того ж така підстава для відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах як невідповідність довідки ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" №68-135 від 17.06.2003 вимогам додатку 5 до Порядку №637 є неправомірною у даному випадку, оскільки додаток 5 до Порядку №637 "Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" був доповнений постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 №920, тобто пізніше за часом виготовлення самої довідки.

Згідно довідки ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" № 68-135 від 17.06.2003 ОСОБА_1 працювала на заводі з 10.02.1992 року по 15.01.2002 року укладальником деталей в складальному цеху №1 з п`ятиденним робочим тижнем, вказані періоди ритмічної та неритмічної роботи підприємства, відпустки по догляду за дитиною. Крім цього, у довідці зазначено «Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003p. № 36, робота укладальника деталей відноситься до списку № 1, розділ 13а-3. Зайнятий повний робочий день на дільницях робіт з застосуванням ртуті під час виготовлення приладів і виробів. Згідно атестації робочих місць Наказ 351 від 12.11.93р., наказ 284 від 28.12.98p.».

Так, згідно цієї довідки, за період ритмічної роботи підприємства ОСОБА_1 відпрацьовано 2 роки 10 місяців 22 дні (з 10.02.1992 року по 31.12.1994 року) повний робочий день. Тривалість відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку 2 роки 9 місяців 18 днів (з 19.09.1995 року по 06.07.1998 року).

Листом Пенсійного Фонду України від 25.06.2008 №10842/02-10 "Щодо зарахування до стажу роботи періоду догляду за дитиною" визначено, що згідно з частиною 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Тобто до спеціального й пільгового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3- і 6- річного віку (у разі оформлення відповідної відпустки).

За період неритмічної роботи ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" кількість днів, протягом яких позивач повний робочий день була зайнята на роботах із особливо шкідливими умовами праці становить: у 1995 році 171; у 1998 році 46; у 1999 році 178; у 2000 році 92; у 2001 році 6. Усього відпрацьовано 493 дні.

Відповідно до п. 7 "Прядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 при п`ятиденному робочому тижні.

За таких умов стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах протягом неритмічної роботи підприємства становить: 493/21,2 = 23 повних місяці.

Відтак, загальна тривалість стажу, що дає позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах, підтвердженого довідкою ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" № 68-135 від 17.06.2003 року, становить: 2 роки 10 місяців 22 дні + 2 роки 9 місяців 18 днів + 23 місяці = 7 років 7 місяців 10 днів.

Тому, в силу статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач, згідно поданої довідки, має необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці й у гарячих цехах, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, та Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, було передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають робітники, зайняті на дільницях робіт із застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів.

Так само, відповідно до Постанови КМУ від 16 січня 2003 р. № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», (чинної станом на дату видачі довідки) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають робітники, зайняті на дільницях робіт із застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів. (Розділ: XIII. Виробництво устаткування для радіо, телебачення та зв`язку; Позиція: 13а-3; Виробництва, роботи, професії, посади і показники: Робітники, зайняті на дільницях робіт із застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів).

Таким чином, робота укладальника деталей, яку виконувала ОСОБА_1 надає право на пільгову пенсію за Списком № 1.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 24.04.2023 №72 є необґрунтованим, оскільки прийняте без належної оцінки обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим це рішення суд визнає протиправним та скасовує його.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи з 10.02.1992 по 15.01.2002 у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп", відповідно до Довідки № 68-135 від 17.06.2003 року.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частинами першою та третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин другої - п`ятої статті 134 вказаного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною першою статті 138 вказаного Кодексу передбачено, що розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно з частинами першою та дев`ятою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката Черниш Наталії Андріївни в сумі 2660,00 грн позивачем надано до суду копію договору про надання правової допомоги №28/03 від 28.03.2023, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію акта про прийняття-передачі наданих послуг від 07.04.2023, копію квитанції від 29.03.2023.

Оцінивши обставини цієї справи та надані представником позивача докази у їх сукупності, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 2660,00 грн.

Враховуючи висновок суду про задоволення позову, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2660,00 грн.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул.Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 24.04.2023 №72.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи з 10.02.1992 по 15.01.2002 у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп", відповідно до Довідки № 68-135 від 17.06.2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок), витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2660,00 (дві тисячі шістсот шістдесят гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко