Справа № 559/1289/23
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1289/23
Провадження № 2-а/559/25/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Рідченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом представника - адвоката Рідченко Марії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення і закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

представник - адвокат Рідченко М.В. звернулася у суд в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАБ №463484 від 15.04.2023. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.04.2023 інспектором СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Ярмольчик А.В. відносно позивача було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно даної постанови зазначено, що 15.04.2023 о 15:00 на вул. Шевченка в м. Звягель позивач здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території - п.п.15.9 "и" ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, так як зазначеного правопорушення він не вчиняв. Дійсно, 15.04.2023 позивач рухався транспортним засобом "Volkswagen" в м. Звягель, Житомирської області. Близько 15:00 того дня він заїхав на територію заправної станції "WOG" і припаркувався недалеко від в`їзду на заправну станцію. В подальшому до позивача підійшов працівник поліції та повідомив, що він порушив ПДР. Проте позивач повідомив працівника поліції, що ПДР не порушував, припаркувався на території заправки так, що його транспортний засіб жодним чином не заважає заїзду транспортним засобам на територію автозаправки. Позивач заперечував факт вчинення ним правопорушення, але вказані факти не були взяті працівниками поліції до уваги. Тому, позивач вважає, що рішення про накладення на нього стягнення є незаконним, просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 25.04.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 пояснив, що 15.04.2023 він їхав автобусом з міста Рівного до міста Києва. По дорозі заїхав на територію АЗС, висадив людей. В цей час під`їхали працівники поліції та вказали, що він зупинився біля виїзду з АЗС на проїжджій частині, чим порушив ПДР. Але він взагалі з`їхав з проїжджої частини на територію заправки та зупинився біля в`їзду, а не виїзду. Зупинився, щоб висадити пасажирів, оскільки на даній заправці не було спеціальної зони для висадки пасажирів. Тому, вважає, що жодного порушення ПДР не вчиняв.

Представник позивача - адвокат Рідченко М.В. в судовому засідання додатково пояснила, що згідно оскаржуваної постанови вказано, що ОСОБА_1 по вул. Шевченка у м.Звягель здійснив стоянку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, однак не вказано ні номеру будинку, ні де саме на вул. Шевченка мала місце подія. Також не вказано, з якої прилеглої території був виїзд, враховуючи те, що позивач заїхав на територію заправки та зупинився біля знаку "В`їзд". Від місця зупинки до знаку "Виїзд" була відстань набагато більша, ніж 10 м. Дані факти позивач повідомив працівникам поліції, проте вони не були взяті до уваги, не було здійснено реального виміру такої відстані поліцейськими. В результаті, обгрунтовуючи лише догадками і припущеннями поліцейських, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Будь-якої заборони в ПДР України щодо зупинки на в`їзді на прилеглу територію чи на в`їзді на територію АЗС немає. Просить позовні вимоги задоволити повністю, скасувати оскаржувану постанову та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Представник відповідача ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 09.05.2023 представником відповідача Г.Панасюк було подано відзив на позовну заяву (а.с. 24-31), згідно якого позовні вимоги не визнає повністю. У відзиві зазначено, що ОСОБА_1 15.04.2023 о 15:00 в м. Звягель здійснив зупинку/стоянку ближче 10 м при виїзді з прилеглої території, чим порушив вимоги п. 15.9 "и" ПДР України. Порушення водієм ПДР України підтверджується записом з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксована стоянка автомобіля позивача ближче 10 м до виїзду з прилеглої території АЗС. Твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Вважає, що відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову та у спосіб, визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Також вважає, що не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. До відзиву також долучено DVD-R диск відеозапису з нагрудної камери працівників поліції.

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №463484 від 15.04.2023 вбачається, що 15.04.2023 о 15:00 на вул. Шевченка у м. Звягель ОСОБА_1 здійснив зупинку/стоянку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.п.15.9 "и" ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.8).

Разом з тим, стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач дійсно здійснив зупинку свого транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території та порушив ПДР України.

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, як вбачається з даної статті, доказом вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні досліджено долучений відповідачем диск з відеозаписом нагрудної камери поліцейського. З долученого відеозапису вбачається, що транспортний засіб позивача припаркований на в`їзді на АЗС, поряд стоїть відповідний знак. Під час розгляду справи працівники поліції перебували у службовому автомобілі, відтак жодних замірів відстані від транспортного засобу до виїзду з АЗС останніми здійснено не було. Вказаний диск із відеозаписом не може розцінюватися як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки не містить обставин, що мають значення для вирішення справи та спростовує обставини вчинення правопорушення.

Згідно п.п. "и" п. 15.9 ПДР України, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Разом з тим, ПДР не містять заборони щодо зупинки транспортних засобів на в`їзді до прилеглої території чи ближче 10 м від такого в`їзду.

Таким чином, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Згідно ст. 159 ч. 4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишаються недоведеними.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, при цьому із відеозапису, наданого відповідачем встановлено, що позивач здійснив зупинку саме на в`їзді на територію АЗС, однак на відеозаписі, наданому відповідачем, не зафіксовано місця знаходження виїзду із прилеглої території - території АЗС "WOG", як і не зазначено про проведення замірів поліцейськими відстані від транспортного засобу до такого виїзду, щоб можна було робити висновки про те, що така відстань менша 10 м, як про це зазначено в п.п. "и" п. 15.9 ПДР України, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: залишає постанову без зміни; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 1- 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст.ст. 133, 137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: Ордер серія ВК №1080749 від 20.04.2023, квитанцію до прибуткового касового ордера від 24.04.2023, Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 20.04.2023 (а.с. 8а-10).

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн є співмірною із складністю справи, у зв`язку з чим, зважаючи на усталену практику в даній категорії справ та строки розгляду, останню необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн, які, зважаючи на задоволення позову, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

позов представника - адвоката Рідченко Марії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного Управління національної поліції в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Старий бульвар, 5/37, м.Житомир) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення і закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №463484, винесену 15 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністратвині правопорушення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 536,80 гривень сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн, а разом 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16 травня 2023 року.

Суддя М.В. Панчук