Справа № 219/3668/21
Суддя: Лапченко О. М.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2-а/229/10/2023

Справа № 219/3668/21

04 травня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Терещенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта патрульної поліції третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Овчиннікова Кирила Вікторовича, Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

представник позивача адвокат Петрощук К.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась з адміністративним позовом до суду, згідно якого просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4042182 від 09.04.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову вказує, що 09 квітня 2021 року інспектором лейтенантом патрульної поліції третьої роти першого батальйону Управління Патрульної Поліції в Луганській області Овчинніковим К.В. було складено постанову про адміністративне правопорушення Серія ЕАН № 4042182, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині 29 хвилин у місті Сєвєродонецьку по проспекту Гвардійському, 7, під час керування транспортним засобом здійснено зупинку з порушенням п. 15.9 ПДР України. При перевірці документів було встановлено, що водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2020 року. А тому на думку інспектора лейтенанта патрульної поліції третьої роти першого батальйону Управління Патрульної Поліції в Луганській області Овчиннікова К.В. позивач порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху. На підставі власних переконань лейтенант патрульної поліції, вважаючи, що ОСОБА_1 , нібито, було вчинено правопорушення передбачене ч.4 статті 126 КУпАП, 09 квітня 2021 року склав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. З постановою позивач не погоджується та вважає її необґрунтованою, незаконною та такою, що складена всупереч діючому законодавству України. Вказує, що 09 квітня 2021 року, перебуваючи біля транспортного засобу SKODA OCTAVIA А7, але не керуючи ним, по проспекту Гвардійському, 7 приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1 був зупинений на вимогу патрульного. На запитання позивача про підстави зупинки патрульний не зміг чітко пояснити, що саме він порушив та чому його обмежено у пересуванні. В подальшому отримав постанову про накладення адміністративного стягнення в сумі 20 400 грн. Представник позивача зазначає, що оскільки працівником поліції було винесено постанову про, нібито, вчинення позивачем правопорушення без існування будь-яких доказів, свідків та вчинення ним самого правопорушення, то вважає, що винесення постанови лише на підставі надуманих власних переконань працівником поліції є незаконним та суперечить діючому законодавству України, а тому порушує права позивача. Оскільки працівник поліції вчинив відносно позивача незаконні дії щодо винесення незаконної, необґрунтованої постанови без надання будь-яких доказів того, що ним було порушено п. 2.1.а Правил дорожнього руху, а саме те, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями прав позивача та чинного законодавства України, а як з цього слідує є необґрунтованою та незаконною, підлягає скасуванню. Вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню з підстав того, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи. Крім того, позивач був незгоден з відповідачем, про що надав відповідні усні пояснення із запереченням обставин, тобто оспорив їх саме 09.04.2021 року, під час обмеження пересування. За приписами частини 5 статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим просить суд, особливу увагу звернути на норму встановлену статті 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2021 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про передачу справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта патрульної поліції третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Овчиннікова Кирила Вікторовича, Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення на розгляд за підсудністю до Старобільського районного суду Луганської області.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Петрощук К.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач - інспектор патрульної поліції третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Овчинніков К.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

18.05.2021 року від відповідача - інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Овчиннікова К.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він зазначив, що позов є безпідставним та необґрунтованим, вважає, що у задоволені позовних вимог позивача необхідно відмовити у повному обсязі. Вказав, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАН № 40421 182 від 09.04.2021 року, позивач, керуючи транспортним засобом Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку з порушенням п. 15.9 Правил дорожнього руху України та при перевірці документів встановлено, що водій позбавлений права керування Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області справа № 219/10109/20 від 11.11.2020 року. З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки на його думку, не порушував ПДР України, оскільки не керував транспортним засобом. Вважає, що постанова винесена протиправно, з порушенням порядку розгляду справи та не містить жодних доказів його вини у вчиненні тих обставин, які викладені в постанові поліцейського. Однак, на відеозаписах знятих на бодікамери DSJX300009 ВВ0009 та DSJX300055_BB0055, які долучені до постанови в п.7, а саме - відеофайл 2537001 160.mov, чітко видно як вищезазначене авто під керуванням позивача зупинене біля правого краю проїжджої частини на ділянці дороги позначеної дорожніми знаками «5.43.1 Пункт зупинки тролейбуса» та «5.43.2 Кінець пункту зупинки тролейбуса» чим порушено п. 15.9 е) Правил дорожнього руху України, та при появі патрульного авто водій намагається поїхати, але після подання вимоги про зупинку знову зупиняється з тим самим порушенням, хоча згідно п. 2.4 мав би зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху України. Після зупинки позивачу чітко вказану про причину зупинки. На момент зупинки позивач перебуває в автомобілі один, факт керування транспортним засобом підтверджує, та повідомляє, що зупинився щоб перевірити колесо, та просить вибачити його за порушення Правил дорожнього руху України. Вказаним повністю підтверджується факт керування, хоча згідно постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2020 року ОСОБА_1 позбавлений права керування. Частиною 1 статті 122 КпАП України передбачено відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки. Розгляд справи, прийняття рішення по справі, складання адміністративного матеріалу було проведено з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ст.ст. 222, 245, 246, 247, 248, 249, 251, 252, 258, 268, ч.1 ст.276 в розумінні, зазначеному в Рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2015 від 26.05.2015, та керуючись наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Таким чином, зважаючи на викладене, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною.

Відповідач представник Управління патрульної поліції в Луганській області в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановлено цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, ЕАН № 4042182 від 09.04.2021 року, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 09.04.2021 року 12 год. 29 хв. в м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 7 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку з порушенням п. 15.9 Правил дорожнього руху України. При перевірці документів було встановлено, що водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2020, чим порушив п.2.1.а ПДР.

В графі 8 оскаржуваної постанови «Права за ст.268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП мені роз`яснено» наявний особистий підпис особи, відносно якої складено постанову.

Згідно постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2020 року по справі № 219/10109/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та йому призначено стягнення у вигляді штрафу на користь державі в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гр., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набула законної сили 23.11.2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

За пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Пунктом 1.9 розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки.

Згідно ч.2 ст. 16 Закону України «Про Дорожній Рух» водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний: а) зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.15.9 е) Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

При огляді дисків відеозапису, наданого відповідачем, судом встановлено, що на відеозаписах, знятих на бодікамери DSJX300009 ВВ0009 та DSJX300055_BB0055, а саме - на відеофайлі 2537001 160.mov, вбачається, що автомобіль Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , стоїть біля правого краю проїжджої частини на ділянці дороги, позначеної дорожніми знаками «5.43.1 Пункт зупинки тролейбуса» та «5.43.2 Кінець пункту зупинки тролейбуса». Надалі за кермо автомобілю сідає чоловік, після чого зазначений автомобіль починає рух. Після подання працівником поліції вимоги про зупинку, автомобіль Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупиняється, за кермом знаходиться позивач ОСОБА_1 , інших осіб в автомобілі немає. Після зупинки позивачу чітко вказану про причину зупинки. ОСОБА_1 повідомляє, що зупинився, щоб перевірити колесо та накачати його (а.с.55).

Представником позивача було подане клопотання про виклик до суду для допиту в якості свідка ОСОБА_2 . Судом викликалася вказана особа, однак до суду ОСОБА_2 не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник позивача не забезпечила явку заявленого нею свідка до суду.

Частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 10 статті 15 Закону України «Про Дорожній Рух» передбачено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суд звертає увагу, що позивачем не спростовано факту того, що 19 жовтня 2020 року о 18 годині 30 хвилин на трасі Т1302 біля блокпосту «ЛисичанськБахмут» Попаснянського району Луганської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2020 року по справі № 219/10109/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та йому призначено адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь державі в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гр., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зазначеної постанови ОСОБА_1 у судовому засіданні суду пояснив, що винним себе у скоєні правопорушення визнає частково з таких підстав. Так, дійсно 19 жовтня 2020 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, він керував автомобілем «SKODA OCTAVIA A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та їдучи повз блокпост «ЛисичанськБахмут» Попаснянського району Луганської області, був зупинений військовослужбовцями, з якими виникла суперечка. За дві години до керування транспортним засобом вжив саморобну настоянку від артеріального тиску на основі етилового спирту, однак у кількості, яка, на його думку, не викликає алкогольне сп`яніння. Поліцейські по приїзду запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичної установи для проходження огляду на стан сп`яніння, на що він погодився. Внаслідок клінічних даних та лабораторних досліджень (аналізу сечі на зміст алкоголю) було виявлено, що він дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2020 року є чинною, даних про скасування постанови суду по справі № 219/10109/20 в апеляційному порядку позивачем не надано.

Отже, факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік підтверджено постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2020, яка набрала законної сили.

Позивач ОСОБА_1 знав про складання даної постанови, був присутнім в судовому засіданні та давав свої пояснення, вину частково визнав.

На переконання позивача, його вина та умисел у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відсутні.

Між тим, як зазначено Верховним Судом у постанові від 30 серпня 2022 року у справі № 640/16613/21 сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами, що кореспондується із приписами статті 44 КАС України. У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження. Також у своєму рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Таким чином, позивач, усвідомлюючи факт складання 19.10.2020 року щодо нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, будучи присутнім в судовому засіданні, мав цікавитись ходом справи та її результатами.

Строк позбавлення права керування транспортним засобом на момент зупинки автомобіля позивача - 09.04.2021 року, не закінчився, а тому позивач не мав права керувати транспортним засобом, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що відповідач під час ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП діяв відповідно до покладених на нього повноважень, постанова прийнята з дотриманням положень діючого законодавства України, що є підставою для відмови у позові.

Суд вважає, що позивачем та представником позивача в ході судового розгляду не доведено фактів, на які вони посилалися як на підстави позову, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-3, 77, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта патрульної поліції третьої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Овчиннікова Кирила Вікторовича, Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Першого адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - О.М. Лапченко