Справа № 460/45793/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2023 року м. РівнеСправа №460/45793/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

Головне управління ДПС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області, позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), у якому просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку на суму 3977,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 18.05.2022 за ОСОБА_1 перед бюджетом рахується податковий борг з єдиного податку на суму 3977,55 грн, який у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

Ухвалою від 18.11.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 02.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу надіслано рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , надану Управлінням ДМС у Рівненській області за даними Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду, сформований 21.12.2022 відповідно до ч.3 ст.171 КАС України.

Проте поштове відправлення повернулося до суду без вручення адресату із зазначенням причин його невручення: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Частиною першою статті 131 КАС України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, в розумінні статей 124, 131 та 251 КАС України ухвала від 02.01.2023 вважається врученою відповідачу та, як наслідок, відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав. Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву із зазначенням причин від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

За змістом інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 13.12.2002 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та з 19.02.2002 перебував на обліку в податковому органі як платник єдиного внеску за №13.

12.02.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №5007522 про припинення підприємницької фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за власним рішенням.

Водночас, за даними ГУ ДПС у Рівненській області станом на 18.05.2022 за ОСОБА_1 рахується податковий борг з єдиного податку на суму 3977,55 грн, який виник на підставі:

- самостійно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування по терміну сплати 20.03.2019 на суму 707,27 грн;

- податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 10.08.2020 №, прийнятого на підставі акта перевірки від 10.08.2020 №003883/17-00-50-05/ НОМЕР_1 , згідно з яким до відповідача застосовано штраф на суму 106,50 грн;

- податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 10.08.2020 №, прийнятого на підставі акта перевірки від 10.08.2020 №003883/17-00-50-05/ НОМЕР_1 , згідно з яким до відповідача застосовано штраф на суму 140,38 грн;

- податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 10.08.2020 №, прийнятого на підставі акта перевірки від 10.08.2020 №003883/17-00-50-05/ НОМЕР_1 , згідно з яким до відповідача застосовано штраф на суму 3023,40 грн.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Рівненській області для ОСОБА_1 було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 03.11.2020 №3432-13 на суму 3983,39 грн.

Відповідачем добровільно не сплачено суму податкового боргу, що зумовило звернення контролюючого органу до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 10 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що єдиний податок належать до місцевих податків та зборів, та встановлюється місцевими радами в обов`язковому порядку.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності (п.291.2 ст.291 ПК України).

Відповідно до п.16.1.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 ПК України визначає функції податкових органів, до яких, зокрема, відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.56.11 ст.56 ПК України податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відтак, податкове зобов`язання з єдиного податку, самостійно визначене відповідачем в сумі 707,27 грн є узгодженим, у добровільному порядку ним не сплачене, а тому набуло статусу податкового боргу.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 ПК України, які визначають заходи, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу.

Так, абзацом 2 пункту 97.3 статті 97 ПК України визначено, що у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа (пп.97.4.3 п.97.4 ст.97 ПК України).

За наведених обставин, позовні вимоги в означеній частині ґрунтуються на вимогах закону, відповідають обставинам справи, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача податкового боргу з єдиного податку, визначеного контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях в сумі 3270,28 грн, суд зазначає таке.

За змістом п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вже зазначалося судом, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Суд встановив, що всі вищевказані податкові повідомлення-рішення від 10.08.2020 та податкова вимога від 03.11.2020, які слугували підставою для звернення податкового органу до суду з цим позовом в означеній частині позовних вимог, сформовані податковим органом після припинення відповідачем підприємницької діяльності (12.02.2020) та надсилалися платнику податків рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням на адресу: АДРЕСА_2 .

Поштові відправлення повернулися до податкового органу без вручення адресату із зазначенням причин їх невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

Згідно з пунктом 70.1 статті 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

За приписами підпункту 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.

Пунктом 70.5 статті 70 ПК України передбачено, що фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування.

Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу.

Відповідно до пункту 70.6 статті 70 ПК України органи державної реєстрації актів цивільного стану, органи, що здійснюють реєстрацію фізичних осіб, зобов`язані подавати відповідним контролюючим органам інформацію щодо зміни даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця.

Порядок подання такої інформації та взаємодії суб`єктів інформаційних відносин визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 70.6 статті 70 ПК України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.12.2011 №1386, якою затвердив Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів (в редакції, чинній на час формування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги) (далі Порядок №1386), який визначає механізм подання відповідно до Податкового кодексу України та Закону України "Про інформацію" суб`єктами інформаційних відносин ДФС та/або її територіальним органам інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів (п.1).

Згідно з пп.2 п.5 Порядку №1386 Мін`юст та ДМС подають щомісяця до 10 числа ДФС інформацію про внесення до відповідних реєстрів або зміну даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків (прізвище, ім`я, по батькові, дату і місце народження, місце проживання, громадянство, серію та номер свідоцтва про народження, паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ), у тому числі: ДМС про:

фізичних осіб, місце проживання яких зареєстровано (знято з реєстрації) у відповідному населеному пункті, із зазначенням прізвища, імені, по батькові, дати і місця народження, місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт, вулиця, номер будинку (корпусу) і квартири (до і після реєстрації), серії та номера паспорта, свідоцтва про народження або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ;

обмін та видачу у разі втрати (викрадення) паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, із зазначенням прізвища, імені, по батькові, дати та місця народження (до і після зміни), а також місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт), серії та номера паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ (до і після обміну).

Інформація, що надійшла до ДФС та її територіальних органів, вноситься до інформаційних баз даних ДФС та використовується з урахуванням вимог, передбачених для інформації з обмеженим доступом (п.10 Порядку №1386).

За змістом відомостей з інформаційних баз даних ДПС реєстраційні дані позивача як платника податків зазначені за основним місцем обліку: АДРЕСА_3 . Місце проживання: АДРЕСА_4 .

Водночас, з інформації, наданої Управлінням Державної міграційної служби у Рівненській області за даними Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду, сформованого 21.12.2022 відповідно до ч. 3 ст. 171 КАС України, суд встановив, що на момент формування податкових повідомлень-рішень (10.08.2020) та податкової вимоги (03.11.2020), які слугували підставою для звернення податкового органу до суду з цим позовом, відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - з 04.07.2002.

Крім того, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Така ж адреса зазначена відповідачем в поданих до податкового органу заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 16.01.2012 та податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 02.02.2019.

Відповідно до пп.5 п.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу підприємця: місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Викладене свідчить про те, що відповідач повідомив податковий орган про його місце проживання/знаходження за адресою: АДРЕСА_3 , яка в силу вимог ПК України є податковою адресою такого платника податків. З такими відомостями податковий орган був обізнаний з 2002 року.

Проте, податкові повідомлення-рішення та податкова вимога надсилалися відповідачу за адресою: АДРЕСА_4 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначена податковим органом адреса: АДРЕСА_5 , не може вважатися податковою адресою в розумінні положень статті 45 ПК України.

Викладене також свідчить про те, що відомості про таку адресу внесені до облікової картки платника податків ОСОБА_1 не у спосіб, визначений статтею 70 ПК України, та не є об`єктивними.

Оскільки податкові повідомлення-рішення від 10.08.2020 №, від 10.08.2020 №, від 10.08.2020 № та податкова вимога від 03.11.2020 №3432-13 надіслані податковим органом відповідачу не у відповідності до вимог пункту 42.2 статті 42 ПК України, то такі рішення податкового органу не можуть вважатися врученими відповідачу належним чином, а податкове зобов`язання, визначене такими рішеннями на суму 3270,28 грн, не може вважатися узгодженим та, як наслідок, не набуло статусу податкового боргу в розумінні положень пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною третьою статті 5 КАС України передбачено, що до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (ч.4 ст.5 КАС України).

Враховуючи те, що податкове зобов`язання відповідача зі сплати єдиного податку в сумі 3270,28 грн не набуло статусу податкового боргу, то пред`явлений податковим органом позов в цій частині є необґрунтованим, передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, позов слід задовольнити частково.

Підстави для застосування ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий борг з єдиного податку на суму 707,27 грн (сімсот сім гривень 27 коп.) на рахунок UA0017527 Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Рівне міськтг/18050400.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 8, м.Рівне, Рівненська обл., 33023. ЄДРПОУ/РНОКПП ВП 44070166)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складений 16 травня 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко