Справа № 580/2017/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року справа № 580/2017/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/2017/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська 23, 18001, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

21.03.2023 вх. №10590/23 ОСОБА_1 .? ? (представник позивача, адвокат Дрига Л.В. згідно ордеру Серії СА №1026415) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління? ? Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чекаській області від 15.02.2023 про відмову у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до 43,51,63 Закону? ? України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 06.01.2023 №9/3-10;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату з урахуванням грошового забезпечення ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 06.01.2023 №9/3-10, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення відповідно до 43,51,63 Закону? ? України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та здійснити виплату з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.04.2019.

22.03.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України), розгляд справи по суті через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою 08.02.2023 про перерахунок з 01.04.2019 пенсії на підставі довідки від 06.01.2022 №9/3-10. Відповідач рішенням (індивідуальний акт) від 15.02.2023 відмовив у перерахунку пенсії позивачу, де зазначив про відсутність підстав здійснювати перерахунок, позаяк алгоритм? ? не змінився і повідомлення від Пенсійного фонду України про наявність підстав для перерахунку та необхідність підготовки списків не надходило. Відмова (на думку позивача) є протиправною, позаяк із визнанням протиправним і нечинними пункту 1,2 Поставнови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18, що набрало законної сили 05.03.2019, згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду та постанови Великої Палати Верховного суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

12.04.2023 позивач надав до суду відповідь на відзив, де зазначив, що довідку про грошове забезпечення від 06.01.2023 №9/3-10 направлено 08.02.2023 до відповідача, проте відповідач не здійснив перерахунок пенсії. Позивач з покликанням на постанову від 12.11.2019 у справі №526/3858/18? ? зазначає, що перерахунок не проведений з вини зокрема органів ПФУ та /або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позов не визнав, 17.04.2023 вх.14562/23, подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №704, проте з моменту здійснення перерахунку пенсії позивача збільшення розміру грошового забезпечення не відбувалось, тому підстави для проведення перерахунку пенсії позивача повторно відсутні, надана довідка для перерахунку пенсії від 06.01.2022 №9/3-10 не відповідає затвердженій формі. Позивач пропустив шестимісячний строк звернення для захисту порушеного права згідно оприлюдненого рішення щодо нормативно-правового акта постанови №103 і звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії лише у 2023 році. Відповідач на підтвердження позиції у відзиві додаткового надав докази: заяву про перерахунок пенсії та довідку.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262 (посвідчення №126/5809).

Департамент з питань виконання кримінальних покарань підготував на адресу позивача і Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області довідку від? ? 06.01.2023 №9/3-10 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, що отримана відповідачем 16.01.2023 вх. 64/5. Доказів реагування відповідача на форму і зміст отриманої від уповноваженої установи-роботодавця належної/неналежної довідки з урахуванням висновків Верховного Суду щодо урахування складових, що передбачені/не передбачені чинним законодавством на момент перерахунку, матеріали справи не містять.

08.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, де просив здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки від 06.01.2023 №9/3-10, відповідач немотивовано відмовив у перерахунку пенсії позивачу, де не зазначив про ознаки належної/неналежної довідки з визначеними складовими грошового забезпечення, згідно з якими має відбуватися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262 у контексті очікувань позивача.

Відповідач рішенням - індивідуальний акт від 15.02.2023 відмовив ОСОБА_1 у проведенні з 01.04.2019 перерахунку пенсії згідно з довідкою від? ? 06.01.2023 №9/3-10, де зазначено: згідно зі ст.66 Закону №2262? ? ОСОБА_1 має право оскаржити зазначене рішення до Пенсійного фонду України або до суду.

Позивач, вважаючи спірне рішення від 15.02.2023 протиправним? ? та таким, що належить скасуванню, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства (абзаци десятий, одинадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі від 26.12.2011 № 20-рп/2011).

Відповідно до п.3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової політики, політики у сфері соціального захисту. Відповідно до статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення. Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, що пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави: перебувають на службі у правоохоронних органах держави, у т.ч. у міліції (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 21.02.2018 №103 встановлено: Міністерству соціальної політики разом з Пенсійним фондом України забезпечити проведення перерахунків пенсій, передбачених цією постановою.

ВПВС у справі № 240/6263/18 ЄДРСР 88168813? ? зазначає: п. 48 - Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений Постановою №45; п.55 - відповідач має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має. Питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло би бути предметом спору про визнання протиправними дій? ? щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без урахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в межах цієї адміністративної справи; п.56 - перевірка правильності складення довідки передбачена не з метою оцінки форми самої довідки, а з метою визначення її відповідності вимогам Конституції та законів України. Якщо ж під час перевірки відповідачем правильності наданої уповноваженим органом довідки буде встановлена її невідповідність вимогам законів України, відповідач має право вимагати від уповноваженого органу усунення такої невідповідності; п. 66 - питання щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, урегульовані Порядком № 45); п.68 - ПФУ та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок (пункт 9 Порядку № 45). Верховний Суд у справі № 2340/2814/18 ЄДРСР 104694509 під час вирішення вимог зазначає про довідку з урахуванням складових, що не передбачені чинним, на момент перерахунку, законодавством. Верховний Суд у пункті 40 у справі №160/8324/19 наголосив: до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії відповідача (ЄДРСР 86432492).

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований. Згідно п.19 ч.1 ст.5 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, що стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. ВПВС у справі № П/9901/871/18 вказав, що за загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору. Верховний Суд у справі № 340/507/22 від 10.01.2023 (п.45) зазначив: ВС неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, що не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (п.23 постанови від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19 ЄДРСР 88150172 така позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 23.05.2019 у справі № 910/5098/18, від 18.03.2019 у справі №910/5244/18, від 20.03.2019 у справі №910/7715/18, від 18.04.2019 у справі №910/5105/18, від 12.03.2019 у справі № 913/204/18).

Ні позивач, ні відповідач не зазначили який саме акт і з якої дати суд має врахувати у контексті перевірки втручання відповідача у яке право позивача.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Проте в оскарженому акті від 24.01.2023 відповідач не зазначив яку позицію ВС у якій справі врахував для відмови позивачеві у здійсненні перерахунку без аналізу проведених перерахунків у зв`язку із законодавством про бюджет та іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 визнано протиправними на нечинними пункти 1,2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акту протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019. На думку суду у справі № 826/12704/18 ЄДРСР 90088642, пункт 5 Постанови №103 жодним чином не впливає та не змінює становище позивачів у порівнянні з попередньо існуючим становищем. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб. Оскаржувані пункти 5 та 6 Постанови № 103 безпосереднього впливу на права та обов`язки позивачів не мають, оскільки не породжують у них виникнення певних обов`язків та не позбавляють можливості реалізації наявних прав - ЄДРСР 90088642.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянув зразкову адміністративну справу № 160/8324/19 у рішенні від 17.12.2019 (п.25,26) зазначив: зміни внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, що діяла до зазначених змін. Водночас алгоритм дій, що повинні вчинити, зокрема ГУ ПФУ та відповідач (роботодавець) у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

У справі №826/6453/18 позивач просив визнати пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова №103) та зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, протиправними та нечинними, за виключенням змін, що вносяться до пункту 2 частини третьої вказаних змін, а саме: щодо набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з 01.03.2018, які залишити в силі. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2019 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2019 скасоване в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи: ОСОБА_2, Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи: ОСОБА_2, Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови задоволено: визнане протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб. У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2019 залишено без змін. Верховний Суд касаційні скарги Пенсійного фонду України та Кабінету Міністрів України залишив без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 - без змін (ЄДРСР106867632). Верховний Суд у справі №2340/2997/18 ЄДРСР 96015700 звертає увагу, що абзацом сьомим пунк у справі №826/3858/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 визнано протиправними на нечинними пункти 1,2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з

Верховний Суд у справі № 520/12022/17 ЄДРСР 85412892 зазначає: Верховний Суд України у постанові від 08.12.2009 виснував, що такий спосіб захисту (вимога про визнання акта нечинним), як випливає з системного аналізу статей 105, 162, 171 КАС України (у редакції, чинній на час її ухвалення), може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів. Відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема, у моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням. У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 судам, зокрема, роз`яснено, що визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Верховний Суд у справі № 2340/2814/18 ЄДРСР 104694509 зазначає: розмір премії для перерахунку пенсій враховується у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою. Висновок ґрунтується на положеннях абзацу 5 пункту 5 Порядку перерахунку пенсій, відповідно до якого для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), у межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

У зразковій справі № 802/2196/17-а ЄДРСР 90021630 йдеться про грошовий атестат та довідку до нього, де зазначені види та розміри грошового забезпечення позивача під час виходу на пенсію, тут вказана і надбавка за виконання особливо важливих завдань, і премія. Судами першої та апеляційної інстанцій з`ясовувалось виключно, чи виплачувалися саме зазначені види грошового забезпечення та у яких розмірах станом на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, що не ставлять її в явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Відповідно до постанови правління ПФУ 22.12.2014 № 28-2 Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Головне управління Фонду має право: отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Відповідно до постанови Правління ПФУ 07.07.2014 № 13-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління ПФУ 07.07.2014 № 13-1 передбачено, що заява разом із додатками до неї про перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Суд апеляційної інстанції у справі №580/3359/22 ЄДРСР 108345790 наголосив про мету для витребування довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (за формою, встановленою чинним законодавством України).

Суд бере до уваги, що у справі № 580/2970/22 ЄДРСР 108319243 зазначається: Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови і порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для його проведення. Алгоритм дій, що повинні вчинити органи у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 3 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. З урахуванням приписів ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсії військовослужбовцям можливий лише у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення. У разі незгоди з довідкою для нарахування пенсії під час звільнення, особа не позбавлена права оскаржити її до суду.

Відповідно до п.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 3-1 (далі Порядок №3-1), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, у порядку, установленому статтею 63 Закону 2262. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, що дають право на підвищення пенсії.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України. Аналогічний висновок сформований у постанові ВС від 10.10.2019 у справі 553/3619/16-а.

Верховний Суд у справі № 552/3407/17 дійшов висновку, що під підвищенням пенсії розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і у подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до підвищення пенсії.

Згідно із ст.3 Закону України 02.10.1996 № 393/96-ВР Про звернення громадян заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ст.15 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до постанови КМУ від 22.12.2014 № 28-2 Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: здійснює розгляд звернень, заяв та скарг підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг (пп.14 п.4).

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Позивач стверджує, що 05.03.2019 з дати набрання сили рішенням у справі №826/3858/16 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262 на підставі довідки від? ? 06.01.2023 №9/3-10, проте відповідач у спірному рішенні, зазначивши ст.63 Закону №2262, постанови від 30.08.2017 №704, №103 та рішення у справі №826/3858/18 не повідомив, якою конкретною нормою права керувався на виконання яких повноважень, вирішуючи відмовити позивачеві у перерахунку без спростування його твердження про зміну грошового забезпечення відповідних категорій службовців, оцінки попередніх довідок і здійснених перерахунків, позаяк сторони мають різні позиції щодо тлумачення підвищення розміру складових грошового забезпечення, підвищення пенсії за рахунок структури складових за оновленою довідкою, підвищення грошового забезпечення з підстав нових видів грошового забезпечення, зміну розміру пенсії - підвищення пенсії через обчислення змін розрахункових величин.

Суд, перевіряючи доводи сторін у цій справі, дослідивши зміст? ? рішення від? ? 15.02.2023 не встановив, що викладені у них висновки відповідача про відсутність підстав для перерахунку підтверджені доказами у контексті стандартів діяльності суб`єкта публічної адміністрації щодо твердження: повідомлення від ПФУ не надходило без окреслення обставин про отриману від роботодавця - уповноваженого органу оновлену довідку, її перевірки та зворотного реагування у контексті висновків ВС щодо належності довідки (як за формою так і за змістом на виконання яких саме актів у якій редакції з покликанням на сформовану практику у подібних правовідносинах) з урахуванням матеріалів пенсійної справи без перебирання непритаманних суду повноважень відповідача - суб?єкта владних повноважень.

Суд встановив, що матеріали справи не містять документів про звернення позивача до ПФУ ні з оскарженням, ні із зверненням про застосування/не застосування алгоритму перерахунку пенсії, немає і документів про оскарження попередніх довідок про грошове забезпечення.

Позивач просить здійснити перерахунок за довідкою розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05.03.20219, проте не був почутий, позаяк у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.02.2023 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 не зазначається? ? % премії? ? згідно довідки від 06.01.2023 №9/3-10 в порівнянні з попередніми довідками про розмір грошового забезпечення позивача та/або не йдеться про застосування середнього розміру, відсутні покликання на відповідну редакцію п.1,2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо наявності/відсутності підстав/умов згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, де зазначено: здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення у контексті перевірки змісту оновленої довідки від 06.01.2023 з урахуванням дії нормативно-правових актів у часі щодо складових за попередніми довідками та подальшими перерахунками після призначення пенсії.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Відповідач не мотивував для позивача підстав відмови щодо розмежування ознак: підвищення розміру складових грошового забезпечення, зміну розміру пенсії - підвищення пенсії через обчислення з підстав зміни розрахункових величин; підвищення пенсії за рахунок структури складових за оновленою довідкою, підвищення/змін грошового забезпечення працівників поліції з підстав запровадження нових видів грошового забезпечення у контексті дії у часі нормативно-правового акта за результатом розгляду справи №826/3858/18 з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування Порядку №45.

Суд встановив, що відповідач вважає, що законодавчі підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні на підставі довідки від? ? 06.01.2023 №9/3-10, проте таке твердження не свідчить про спростування твердження позивача про право (легітимні очікування) на перерахунок та/або отримання мотивованої і зрозумілої відмови у перерахунку у зв`язку із обов`язком відповідача реагувати на заяви (встановленої, належної, довільної форми) у контексті повноважень здійснення перевірки змісту/ознак належності отриманої довідки від роботодавця поза механізмом встановленого алгоритму та без сприяння позивачеві у реалізації прав особи під час звернення до суб`єкта публічної адміністрації, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача у контексті критеріїв частини 2 статті 2 КАС України щодо настання обставин надходження до пенсійної справи офіційного документа, позаяк позивач не був почутий і не отримав мотивоване рішення з урахуванням висновків Верховного? ? Суду у подібних правовідносинах щодо твердження позивача про вину відповідача, надавши довідку за прирівняною посадою: оперуповноважений оперативного відділу СІЗО УМВС в Черкаській області: посадовий оклад 4230,00 грн; оклад за військовим званням (майор) 1340 грн; надбавка за вислугу років 40% - 2228,00 грн; надбавка за особливості проходження служби 27,1% - 2113,26; премія 51,9% - 2195,37; усього 12106,63 грн, позаяк відсутні порівняння встановлених надбавок під час служби з огляду на відомості довідки для призначення пенсії та мотивів невідповідності заяви пенсіонера від 08.02.2023 та/або реагування на отриману довідку 06.01.2023 №9/3-10? ? від Департаменту з питань виконання кримінальних покарань (Департамент) (лист від 06.01.2023 №9/3-10) з попередніми довідками за складовими з премією, відсутні порівняння структури грошового забезпечення щодо встановлених надбавок під час служби з огляду на відомості довідки для призначення пенсії та мотивів відповідності/невідповідності заяви пенсіонера від 08.02.2023 та/або реагування на отриману довідку від? ? 06.01.2023 № у справі №826/3858/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 визнано протиправними на нечинними пункти 1,2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, пр

Матеріали справи не містять доказів щодо рішень КМУ про зміну розміру грошового забезпечення позивача у зв`язку із підвищенням пенсії, не йдеться про списки і роль ПФУ у дотриманні та/або відсутності підстав виконання процедури в алгоритмі взаємодії під час забезпечення перерахунку пенсії з покликанням на конкретну норму права відповідного нормативно-правового акта в редакції на яку дату щодо прав позивача під час забезпечення виконання повноважень і функціональних обов`язків працівниками відповідача.

Належною особі пенсією у розумінні майнового права розуміється нарахована уповноваженим суб`єктом владних повноважень за матеріалами пенсійної справи на підставі закону, проте не виплачена сума, або у контексті легітимного очікування за не здійснений перерахунок з вини відповідача/іншого суб`єкта публічної адміністрації, що має бути доказаною, тоді йдеться про виплату без обмеження строком. Матеріали справи не містять доказів вини обраного відповідача, починаючи з 01.04.2019, у цьому спорі не йдеться про невиплату донараховано/нарахованої/перерахованої пенсії, а сторони по різному тлумачать підстави для підвищення пенсії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а (ЄДРСР 94345945) дійшла висновку щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії, належать застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень про обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Матеріали справи не місять доказів звернення позивача до відповідача, ПФУ, роботодавця про перерахунок, починаючи з моменту обізнаності про оприлюднення інформації щодо дії у часі нормативно-правового акта згідно загальновідомого рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019, що набрало законної сили у справі №826/3858/18? ? та/або доказів щодо поважності причин несвоєчасного звернення за довідкою до роботодавця (щодо доказів і доводів у контексті підтвердження вини відповідача та/або? ? Департаменту з питань виконання кримінальних покарань для виплати без обмеження строком з 01.04.2019 та/або оцінки належності оновленої довідки). Матеріали справи не містять доказів, а доводи позивача аргументів щодо бездіяльності відповідача та/або його вини, починаючи з 01.04.2019 у зв`язку зі зверненням позивача 08.02.2023 про перерахунок, пов`язаний із додатковими складовими грошового забезпечення відповідно до довідки від 06.01.2023 №9/3-10 порівняно з попередніми довідками, що не скасовані, не відкликані у стабільних правовідносинах.

Верховний Суд у справі №240/12017/19 зазначив (ЄДРСР 95946021), що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Застосовуючи строки у сфері пенсійного забезпечення, варто враховувати право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому, в будь-якому разі її сума відома особі, яка її отримує. Позивач у межах загального шестимісячного строку згідно ст.122 КАС України звернувся до суду 21.03.2023 про оскарження індивідуального акта від 15.02.2023, обравши самостійний спосіб захисту відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України, проте не обґрунтував обрання як способу - зобов`язальної частини позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу після отримання довідки від установи та звернення 08.02.2023 позивача ухилився від виконання обов`язків (триваюча протиправна бездіяльність, починаючи з дати звернення позивача) щодо врахування/мотивованого неврахування складових за довідкою від 06.01.2023 №9/3-10.

Суд за наявними у матеріалах справи за наявними доказами не встановив добросовісності дій відповідача щодо розгляду/причин не розгляду отриманої інформації згідно з листом від 06.01.2023 №9/3-101-23/К-370766, отриманим від Департаменту з питань виконання кримінальних покарань у контексті оцінки порушеного майнового права позивача з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини - від моменту надходження оновленої довідки від 23.12.2022 №ФР 30286 до матеріалів пенсійної справи під час обґрунтування/мотивації відмови.

Оцінюючи доводи і докази щодо не надання мотивованої відповіді на отриману оновлену довідку та не здійснення перерахунку пенсії позивачеві за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що бездіяльність є протиправною з дня звернення позивача до відповідача з 08.02.2023 позаяк відповідач, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії без зазначення зрозумілих мотивів відмови в індивідуальному акті за наявного судового рішення у справі №826/3858/18, висновків Верховного Суду щодо оцінки належності довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, без аналізу і реагування на судову практику (у т.ч. розбіжну за рішеннями суду апеляційної інстанції у справі № 580/2153/22 ЄДРСР 107899228 та у справі № 580/1972/22 ЄДРСР 106544891) ухвалив протиправний акт від 24.01.2023 - діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно/несправедливо, без врахування необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), без мотивів відмови здійснити перерахунок у контексті обов`язків належного врядування для надання можливості позивачеві моделювати власну поведінку.

Оцінюючи прийняте відповідачем протиправне рішення від 15.02.2023 у контексті права на мотивовану відповідь суб`єкта владних повноважень, суд не встановив мотивів і аргументів щодо зв`язку звернення від 08.02.2023 та рішення у справі №826/3858/18 без окреслення у часі дії постанов КМУ №704, №103, №1088 та Порядку №45, у спірних правовідносинах застосування алгоритму взаємодії для перерахунку пенсії із складовими оновленої довідки та попередніх урахування попередніх розпоряджень/протоколів відповідача за відсутності додатків у відзиві, тому визнає індивідуальний акт - рішення відповідача від 15.02.2023 щодо результатів розгляду звернення позивача протиправним та таким, що належить скасувати.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019? ? на підставі довідки від 06.01.2023 №9/3-10 з урахуванням відсотку грошового забезпечення за яким розрахована пенсія під час призначення без обмеження її граничного розміру, суд зазначає про таке. Не належать задоволенню вимоги на майбутнє щодо здійснення перерахунку пенсії, виходячи з % грошового забезпечення без обмеження її граничного розміру як такі, що на час звернення позивача з позовом та на час ухвалення судового рішення є передчасними (заявленими на майбутнє/ не порушені за відсутності перерахунку) з огляду на повноваження з першого числа наступного місяця, тому у цій частині позовних вимог належить відмовити.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд визнав протиправним індивідуальний акт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з підстав немотивованої відмови під час розгляду заяви-звернення позивача від 08.02.2023 щодо довідки від? ? 06.01.2023 №9/3-10 без перевірки? ? належності та через не сприяння позивачеві у реалізації права бути почутим і майнового права у сфері пенсійного забезпечення із розмежуванням підстав підвищення за законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідного дотримання порядку, умов, зміни розміру пенсії, алгоритму перерахунку, тому позовні вимоги належить задовольнити частково, скасувавши рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 15.02.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 08.02.2023 з урахуванням листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від? ? 06.01.2023 №9/3-101-23/К-370766 та висновків суду щодо перевірки належності оновленої довідки як за формою так і за змістом з урахуванням аналізу здійснених перерахунків, починаючи з 2018 року.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн (квитанція від 21.03.2023 №11), позовні вимоги задоволено частково, наявні підстави для стягнення витрат зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частин шостої і сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача на підтвердження понесених судових витрат пов`язаних з розглядом справи додає: розрахунок від 20.03.2023 у сумі 2000 грн, де включає:? ? консультацію - затрачено 60 хв.; написання позовної заяви - 180 хв.; підготовка документів - 40 хв.; сплата судового збору; подача позовної заяви до суду; копіювання документів 50 грн, було затрачено 4 год 40 хв робочого часу та додає квитанцію до прибуткового ордеру від 20.03.2023 №18/23.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 зазначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу належить доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. Такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У постанові Верховного Суду від 19.12.2019 у справі №520/1849/19 у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, що повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Під час встановлення розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Великою Палатою Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі (ЄДРСР 75149541).

Під час вирішення судом питання відшкодування витрат на правову допомогу, суд враховує відповідність наданої допомоги критеріям видів правової допомоги, визначених статтями 19, 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 826/7375/18 (ЄДРСР 85645427).

Суд, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеній сумі з іншої сторони, адже має бути доведеною, документально обґрунтованою та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат (висновки ВС у справі № 201/14495/16-ц).

Верховний Суд у справі № 810/2823/17 (ЄДРСР 73874364) зазначив, що надані суду неналежні документи унеможливлюють вирішення питання про відшкодування витрат на користь позивача з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу: вбачається доцільним доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 № 481 Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення, зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218. Відповідно до пунктів 19, 20 розділу І Закону України від 14.07.2020 № 786-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців, пункту 44.1 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 № 375 наказом МФУ від 13.05.2021 № 261, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.06.2021 за № 865/36487 затверджено типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами -підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність; Порядок ведення типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність. Пунктом 2 наказу МФУ від 13.05.2021 № 261 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та

Відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести облік доходів і витрат. Матеріали справи не містять доказів щодо відображення суми доходу, отриманого від здійснення незалежної професійної діяльності та /або доведення позивачем (представником позивача - адвокатом) доказами відображення в обліку доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності. Матеріали справи не містять надання доказів публічної звітності та/або ведення Книги обліку доходів та витрат та/або витягу з цієї книги обліку щодо фіксації отриманих доходів від позивача у сумі 2000 грн.

Суд вважає, з урахуванням наданих представником позивача документів на підтвердження понесених судових витрат пов`язаних із розглядом справи та враховуючи категорію справи (нескладності справи) витрати на правничу допомогу у сумі 2000 грн є обґрунтованими і не завищеними у контексті оформлених документів, тому дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн.

Керуючись ст. 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 15.02.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву від 08.02.2023 ОСОБА_1 та лист Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо направлення довідки від 06.01.2023 №9/3-101-23/К-370766 та з урахуванням висновків мотивувальної частини рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Копію рішення направити сторонам справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ].

Судове рішення складене 15.05.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА