Справа № 808/3590/15 (СН/280/55/20)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2023 року м. Дніпросправа № 808/3590/15 (СН/280/55/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року в адміністративній справі № 808/3590/15 (суддя І інстанції - Прасов О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІНІНГ ХАУС ГРУП» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 27.01.2015 № .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року позов задоволений, визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 27.01.2015 № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Мотор СПР», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІНІНГ ХАУС ГРУП», збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1936723, 75 грн, з яких за основним платежем - 1549379 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 387344, 75 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування скарги зазначив, що у контрагентів відсутні необхідні основні засоби та трудові ресурси для виконання умов договорів, особи, вказані у списках працівників контрагентів позивача, що виконували роботи по прибиранню та чергуванню, заперечують свою причетність до цих суб`єктів господарювання. Вказує на те, що адреси проведення чергування та прибирання не співпадають з адресами, зазначеними в актах виконаних робіт. Також скаржник зазначає, що постановою Комунарського районного суду Запоріжжя від 05.03.2015 у справі № 333/1339/15-п головного бухгалтера ТОВ «Мотор СПР» ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Крім того, постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2015 у справі № 333/1341/15-п директора ТОВ «Мотор СПР» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, а постановою Апеляційного суду Запорізької області постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2015 у справі № 333/1341/15-п скасовано та прийнято нову постанову, якою провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності, встановленого ст. 38 КУпАП. Вважає, що оскільки вказані судові рішення набрали законної сили, вказана вище норма звільняє відповідача від доказування факту порушення ТОВ «Мотор СПР» пп. 14.1.36, 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України. Вказує, що надані позивачем під час перевірки та долучені до матеріалів справи документи носять лише формальний характер, який не відображає ані зміст, ані сутність господарських операцій та не підтверджує їх, а тому позивач не має права на формування показників бухгалтерського та податкового обліку на підставі таких документів.

Від позивача відзив до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотор СПР» () зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14.12.2010. Видами економічної діяльності є 81.21 Загальне прибирання будинків, 80.10 Діяльність приватних охоронних служб, 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів, 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів, 81.29 Інші види діяльності з прибирання, 38.11 Збирання безпечних відходів. (т. № 1 а.с. 98-100)

Посадовими особами відповідача проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 01.01.2014 по 31.10.2014, за результатами якої складено акт від 31.12.2014 за № 2171/08-27-2211/37442792. (т. № 1 а.с. 11-78)

Згідно з висновками Акта перевірки, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог: підпунктів 14.1.36, 14.1.181, п. 14.1 ст. 14, пунктів 198.1, п. 198.3 ст. 198, пунктів 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме: позивачем занижено податок на додану вартість за період січень-жовтень 2014 року на загальну суму 1 549 379 грн, зокрема: за січень 2014 року на 142062 грн, за лютий 2014 року на 136226 грн, за березень 2014 року на 145776 грн, за квітень 2014 року на 156891 грн, за травень 2014 року на 161681 грн, за червень 2014 року на 156136 грн, за липень 2014 року на 158855 грн, за серпень 2014 року на 159052 грн, за вересень 2014 року на 156586 грн, за жовтень 2014 року на 176144 грн.

Контролюючий орган дійшов висновку про відсутність фактичного здійснення господарської діяльності між позивачем та ТОВ «Транслем», ТОВ «СПЕЦ КОЛОР ТРЕЙД», ТОВ «Деймос Інв», ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С», ТОВ «ВІНТ-РПБ», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «Промбуд Маркет», ТОВ «Буд-Енерго-Стандарт» у періоді, що перевірявся.

27.01.2015 на підставі Акту перевірки відповідачем було прийняте оскаржене податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1936723,75 грн, з яких 1549379 грн за основним платежем, 387344,75 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями. Зазначене податкове повідомлення-рішення було отримане позивачем 09.02.2015. (т. № 1 а.с. 9-10)

16.02.2015 позивачем подана скарга на податкове повідомлення-рішення до ГУ ДФС у Запорізькій області, проте Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 16.04.2015 № 2707/7/0801-1004-13 первинну скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін. (т. № 1 а.с. 119-133)

Позивачем була подана скарга на податкове повідомлення-рішення до ДФС України, проте Рішенням про результати розгляду скарги від 11.06.2015 № 12191/6/99-99-10-01-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду первинної скарги залишено без змін. (т. № 1 а.с. 108-118)

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року, адміністративний позов задоволений (т. № 5 а.с. 231-237, т. № 7 а.с. 16-20):

- визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.01.2015 № , прийняте Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Мотор СПР» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1936723,75 грн, з яких за основним платежем - 1549379 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 387344,75 грн.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції відповідач подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 25 вересня 2020 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області задоволено; постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року скасовано; справу № 808/3590/15 направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду. (т. № 7 а.с. 60-71)

Ухвалами Запорізького окружного адміністративного суду від 2 листопада 2020 року та від 22 лютого 2021 року прийнято до свого провадження вказану справу та допущено заміну відповідача - Державну податкову інспекцію у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області її правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області. (т. № 8 а.с. 4-5, 73)

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року допущено заміну позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотор СПР» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛІНІНГ ХАУС ГРУП» (вул. Тернопільська, буд. 15/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29018; ). (т. № 8 а.с. 129)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду доказів відсутності змін в активах позивача за його операціями з ТОВ «ДЕЙМОС ІНВ», ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ», ТОВ «ТРАНСЛЕМ», ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ», ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С», ТОВ «СПЕЦ КОЛОР ТРЕЙД», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ВІНТ-РПБ». Належної оцінки платіжним документам, фінансовій звітності позивача контролюючий орган ані під час самої перевірки, ані під час розгляду Акту перевірки від 31.12.2014 № 2171/08-27-2211/37442792 не надав. Позивач не повинен нести відповідальність за протиправні дії своїх контрагентів (які навіть не доведені відповідачем) при відсутності у нього умислу на вчинення таких дій. Наявність у позивача умислу на вчинення протиправних дій у господарських операціях з контрагентами, зазначеними в Акті перевірки від 31.12.2014 № 2171/08-27-2211/37442792, відповідачем - не доведено. Також суд зазначив, що надані позивачем під час розгляду справи докази, документи у сукупності підтверджують фактичне виконання ТОВ «ДЕЙМОС ІНВ», ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ», ТОВ «ТРАНСЛЕМ», ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ», ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С», ТОВ «СПЕЦ КОЛОР ТРЕЙД», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ВІНТ-РПБ» своїх зобов`язань, реальне здійснення господарських операцій. Тобто, документально підтверджено правильність визначення позивачем податкових зобов`язань по податку на додану вартість за операціями з ТОВ «ДЕЙМОС ІНВ», ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ», ТОВ «ТРАНСЛЕМ», ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ», ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С», ТОВ «СПЕЦ КОЛОР ТРЕЙД», ТОВ «АЛЬКАР-СМТ», ТОВ «ВІНТ-РПБ» за періоди, оподаткування яких становить предмет спору у справі. Відповідачем як під час перевірки, так і при розгляді Акту перевірки від 31.12.2014 № 2171/08-27-2211/37442792 не надано належної оцінки податковим зобов`язанням позивача по податку на додану вартість, які підтверджуються наявними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку за періоди, оподаткування яких становить предмет спору по справі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 27.01.2015 № контролюючим органом прийнято не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакції, що була чинною на момент їх виникнення.

Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, тощо.

При цьому апеляційний суд зазначає, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним та беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, суд першої інстанції встановив, що вони є реальними та підтверджуються долученими позивачем до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів.

Так, позивачем надано до суду на підтвердження реальності господарських операцій з:

- ТОВ «ДЕЙМОС ІНВ» (; припинено 13.07.2016) - Договір від 01.11.2013 №38; видаткові накладні; податкові накладні; товарно-транспортні накладні; Акт звірки взаємних розрахунків (т. № 3 а.с. 10-14, т. № 5 а.с. 66-67, т. № 6 а.с. 71);

- ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ» (; припинено 14.07.2015) - Договір від 01.11.2013 № 36 з Додатками № 1, № 2, Додатковою угодою № 1; Договір про надання послуг від 01.11.2013 № 37 з Додатками № 1, № 2, Додатковою угодою № 1; лист ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ» про забезпечення працівникам вільного доступу до об`єктів; Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкові накладні; Акт звірки взаємних розрахунків (т. № 3 а.с. 44-61, т. № 6 а.с. 70);

- ТОВ «ТРАНСЛЕМ» (; в стані припинення) - Договір про надання послуг від 01.12.2013 № 39 з Додатком № 1; Договір про надання послуг від 01.12.2013 № 40 з Додатком № 1; Договір про надання послуг від 01.12.2013 № 41 з Додатком № 1, Додатковою угодою № 1; лист ТОВ «ТРАНСЛЕМ» про забезпечення працівникам вільного доступу до об`єктів; Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкові накладні (т. № 3 а.с. 62-92);

- ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» (; зареєстровано) - Договір про надання послуг від 01.04.2014 № 11 з Додатком № 1, № 2, Додатковою угодою № 1; Договір про надання послуг від 01.04.2014 № 10 з Додатком № 1, № 2, Додатковою угодою № 1; Договір про надання послуг від 01.04.2014 № 9 з Додатком № 1, Додатковою угодою № 1; Договір про надання послуг від 01.04.2014 № 8 з Додатком № 1, Додатковою угодою № 1; Договір про надання послуг від 01.04.2014 № 7 з Додатком № 1, Додатковою угодою № 1; Договір про надання послуг від 01.04.2014 № 6 з Додатком № 1, Додатковою угодою № 1; Договір про надання послуг від 20.02.2014 № 5 з Додатком № 1; Договір про надання послуг від 31.01.2014 № 4 з Додатком № 1, № 2; Договір про надання послуг від 31.01.2014 № 3 з Додатком № 1, № 2; Договір про надання послуг від 31.01.2014 № 2 з Додатком № 1; Договір про надання послуг від 31.01.2014 № 1 з Додатком № 1; Договір підряду від 14.01.2014 № 3; листи ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» про забезпечення працівникам вільного доступу до об`єктів; Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкові накладні; Акт звірки взаємних розрахунків; лист ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» від 06.07.2016 за вих. № 06/07-001 на адресу представника позивача (т. № 3 а.с. 93-271, т. № 4 а.с. 1-139, т. № 6, а.с. 75-81, 208-215);

- ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С» (; зареєстровано) - Договір від 03.02.2014 № 6; Видаткові накладні; Податкові накладні; Товарно-транспортні накладні; Акт звірки взаємних розрахунків (т. № 3 а.с. 15-21, т. № 5 а.с. 68-70, т. № 6 а.с. 72);

- ТОВ «СПЕЦ КОЛОР ТРЕЙД» (; зареєстровано) - Договір від 01.04.2014 № 12; видаткові накладні; податкові накладні; товарно-транспортні накладні; Акт звірки взаємних розрахунків (т. № 3 а.с. 1-9, т. № 5, а.с. 71-74, т. № 6 а.с. 74);

- ТОВ «АЛЬКАР-СМТ» (; зареєстровано) - Договір від 02.06.2014 № 14; видаткові накладні; податкові накладні; товарно-транспортні накладні; Акт звірки взаємних розрахунків (т. № 3 а.с. 35-43, т. № 5 а.с. 75-78, т. № 6 а.с. 73);

- ТОВ «ВІНТ-РПБ» (; зареєстровано) - Договір від 01.08.2014 № 15; видаткові накладні; податкові накладні; товарно-транспортні накладні; Акт звірки взаємних розрахунків (т. № 3 а.с. 22-34, т. № 5 а.с. 79-84, т. № 6 а.с. 82).

У свою чергу, відповідачем надано до суду на підтвердження доводів викладених в Акті перевірки від 31.12.2014 № 2171/08-27-2211/37442792 щодо господарських операцій позивача з:

- ТОВ «ДЕЙМОС ІНВ» - Акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ДЕЙМОС ІНВ» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків покупцями та постачальниками, їх реальності та повноти відображення в обліку з ПДВ за січень, лютий 2014 року (т. № 1 а.с. 186-189); податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «ДЕЙМОС ІНВ» за січень 2014 року (т. № 1 а.с. 212); інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта (про відсутність відомостей) (т. № 2, а.с. 37);

- ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ» - Акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ» () щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами покупцями-постачальниками за період грудень 2013 року, січень-лютий 2014 року (т. № 1 а.с. 183-185); податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ» за січень 2014 року (т. № 1 а.с. 193-194); інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта (про відсутність відомостей) (т. № 2 а.с. 33); Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «ПРОМБУД МАРКЕТ» (т. № 2 а.с. 39-40);

- ТОВ «ТРАНСЛЕМ» - Акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТРАНСЛЕМ» () щодо господарських взаємовідносин із платниками податків за період січень та лютий 2014 року (т. № 1 а.с. 190-192); податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «ТРАНСЛЕМ» за січень 2014 року (т. № 1 а.с. 211); інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта (про відсутність відомостей) (т. № 2 а.с. 36); Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «ТРАНСЛЕМ» (т. № 2 а.с. 44-45);

- ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» - Акт про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за березень 2014 року (т. № 1 а.с. 152-175); податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» за лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2014 року (т. № 1 а.с. 195, 197, 199, 201, 203, 205, 208-209); інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта (про відсутність відомостей) (т. № 2 а.с. 31); Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» (т. № 2 а.с. 41-43); Витяг з БД ІС «Податковий блок» про співробітників ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» (т. № 5 а.с. 107); податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» (т. № 5 а.с. 108-116);

- ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С» - податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С» за лютий 2014 року (т. № 1 а.с .210); Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ТОВ «КРОТОЛ-ПЛЮС С» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за березень, травень, червень 2014 року (т. № 1 а.с .213-215); інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта (про відсутність відомостей) (т. № 2, а.с. 32);

- ТОВ «СПЕЦ КОЛОР ТРЕЙД» - податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «СПЕЦ КОЛОР ТРЕЙД» за квітень, травень 2014 року (т. № 1 а.с. 206-207); інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта (про відсутність відомостей) (т. № 2 а.с. 34);

- ТОВ «АЛЬКАР-СМТ» - податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «АЛЬКАР-СМТ» за червень, липень 2014 року (т. № 1 а.с. 202, 204); інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта (про відсутність відомостей) (т. № 2 а.с. 35);

- ТОВ «ВІНТ-РПБ» - Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІНТ-РПБ» (код за ) з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за період з 01.08.2014 по 31.08.2014 (т. № 1 а.с. 176-180); податкову інформацію щодо ТОВ «ВІНТ-РПБ» (код за ) за вересень, жовтень 2014 року (т. № 1 а.с. 181-182); податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «ВІНТ-РПБ» за серпень, вересень, жовтень 2014 року (т. № 1 а.с. 196, 198, 200); інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта (про відсутність відомостей) (т. № 2 а.с. 38).

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» надавало позивачу як послуги з прибирання виробничих та службових приміщень, чергування, так і виконувало роботи з ремонту офісного приміщення, розташованого по вул. Івана Франка, буд. 43, кв. 1.

Зокрема, згідно з п. 2.1 Договору підряду від 14.01.2014 № 3, укладеного між ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» (підрядник) та ТОВ «Мотор СПР» (замовник) (т. № 3 а.с. 126-127), підрядник зобов`язується провести з ремонту офісного приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд вважає, що ненадання деяких первинних документів до суду щодо виконання підрядних робіт не може свідчити про не реальність цієї господарської операції між ТОВ «БУД-ЕНЕРГО-СТАНДАРТ» та ТОВ «Мотор СПР», як правильно зазначив і суд першої інстанції.

При цьому, первинні документи надавались контролюючому органу під час перевірки та були ним досліджені, що відображено на сторінках 39-40, 44 Акту перевірки від 31.12.2014 № 2171/08-27-2211/37442792.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість.

Оскільки формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за спірними господарськими операціями підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, позивачем товари/роботи придбавались задля подальшого використання у власній господарській діяльності, наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», апеляційний суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність порушень з боку позивача при формуванні складу податкового кредиту з податку на додану вартість, відповідно, є протиправним податкове повідомлення-рішення від 27.01.2015 № .

Стосовно доводів апелянта про наявність судових рішень та кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача, колегія суддів зазначає про таке.

Вказане кримінальне провадження № 00000046 закрите, доказом цього є повідомлення від 30.11.2015 № 2438/1/08-26-09, з якого встановлено, що під час проведення досудового розслідування, певні факти, встановлені під час внесення кримінального правопорушення до ЄРДР, свого підтвердження не знайшли, а також, не встановлено наявність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України. (т. № 6 а.с. 16)

Відповідач у якості доказів порушення податкового законодавства позивачем, посилався на постанови Комунарського районного суду Запоріжжя від 05.03.2015 у справі № 333/1339/15-п стосовно головного бухгалтера ТОВ «Мотор СПР» ОСОБА_1 та від 12.03.2015 у справі № 333/1341/15-п стосовно директора ТОВ «Мотор СПР» ОСОБА_2 про притягнення їх до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. (т. № 6 а.с. 34-35)

Проте постановою Апеляційного суду Запорізької області від 21.07.2016 у справі № 333/1341/15-п апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; скасовано постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП; прийнято нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП стосовно ОСОБА_2 , закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП (т. № 6 а.с. 181, 233-234, т. № 8 а.с. 100).

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2015 у справі № 333/1339/15-п ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень, зобов`язано ОСОБА_1 сплатити судовий збір у розмірі 36 грн 54 коп (т. № 6, а.с. 182, 231-232, т. № 8 а.с. 101).

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 12.07.2016 у справі № 333/1339/15-п залишено без задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 , апеляційну скаргу повернуто (т. № 8 а.с .102).

У матеріалах справи наявний вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2015 у справі № 336/856/14к, яким ОСОБА_3 , менеджера ТОВ «Буд-Енерго-Стандарт» визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК України, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України (т. № 5 а.с.123-139).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2015 у справі № 336/856/14к не досліджувались відносини ТОВ «Буд-Енерго-Стандарт» з ТОВ «Мотор СПР», вирок стосується іншого періоду діяльності ТОВ «Буд-Енерго-Стандарт», як правильно зазначено і судом першої інстанції.

Відповідач також посилався на матеріали кримінального провадження № 0000037, порушеного за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, предметом досудового розгляду є фіктивне підприємництво ряду субєктів підприємницької діяльності, у тому числі ТОВ «СПЕЦ КОЛОР ТРЕЙД», ТОВ «Кротол-Плюс С», ТОВ «Алькар-СМТ», ТОВ «Вінт-РПБ».

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що вироку у цій кримінальній справі немає, а з обвинуваченого акту, який наявний в матеріалах справи встановлено, що це кримінальне провадження стосується ОСОБА_4 , який працював в різних суб`єктах господарювання, та, на думку слідчих органів, скоїв ряд кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 23, ст. 27 КК України. Зазначений акт не містить інформації щодо господарської діяльності ТОВ «Мотор СПР» (т. № 5 а.с. 156-227).

Крім того, відповідач посилався на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі № 808/3420/15 за позовом ТОВ «Союзоптторг» до ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів зазначає, що у справі № 808/3420/15 досліджувались господарські операції з ТОВ «СПЕЦ КОЛОР ТРЕЙД», ТОВ «Алькар-СМТ», ТОВ «Вінт-РПБ» з іншим підприємством ТОВ «Союзоптторг», проте не досліджувались господарські операції з позивачем.

За приписами частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, доводи апелянта про встановлення вироком у кримінальному провадженні фіктивності контрагентів позивача є безпідставними.

Оцінка документів як письмових доказів здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого в статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність кримінальних проваджень не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентами. Під час проведення господарських операцій платник податку може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності своїх постачальників і реально отримати від них товари (роботи/послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 09 липня 2020 року у справі № 826/9561/17, від 04 вересня 2020 року у справі № 1640/2783/18, від 25 вересня 2019 року у справі № 817/992/15.

Твердження відповідача про те, що контрагенти позивача не мали необхідних трудових ресурсів для провадження господарської діяльності, також відхиляються апеляційним судом, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, ґрунтуються виключно на припущеннях, які, в свою чергу, базуються на узагальненій податковій інформації без проведення контрольних заходів щодо постачальників позивача та дослідження первинних документів.

Більш того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на висновок Верховного Суду, висловлений, зокрема, в постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 826/14549/15, від 6 лютого 2018 року у справі № 816/166/15-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 140/1845/19, згідно з яким відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про необ`єктивність доводів контролюючого органу щодо неправомірності відображення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за оспорюваними господарськими операціями ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року в адміністративній справі № 808/3590/15 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з тієї ж дати.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко