Справа № 240/26517/22
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/26517/22

категорія 111030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика-Вайдманн" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Приватне акціонерне товариство "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" (далі ПрАТ «МПФ-Вайдманн») із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 3 від 27.07.20221, винесене ГУ ДПС у Житомирській області в повному обсязі.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що за наслідком проведеної податковим органом позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету складено акт, згідно висновків якого встановлено порушення: п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абзацу б) п.200.4 ст.200 ПКУ, в результаті чого завищено суму від`ємного значення з ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на суму 1011243,00 грн.

В подальшому, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення, яким визначено суму грошових зобов`язань за платежем податку на додану вартість та нараховано штрафні (фінансові) санкції.

На думку позивача, висновки податкового органу щодо нереальності операцій є необґрунтованими та не відповідають дійсності, оскільки фактичність господарських операцій підтверджується відповідними первинними документами. Крім того позивач вказує, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання наданої послуги, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 01.12.2022.

28.11.2022 до суду надійшов відзив на позов Головного управління ДПС України в Житомирській області (далі - ГУ ДПС України в Житомирській області), в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що сам факт наявності у платника податкових накладних та актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) з посиланням на договір підряду, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

01.12.2022 підготовче засідання було відкладено на 26.12.2022, за наслідком розгляду відповідного клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

12.12.2023 від представника ПрАТ «МПФ-Вайдманн» на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що висновки акту ґрунтуються виключно на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно аналітичних базах ДПС відносно контрагентів позивача, однак така інформація не може бути єдиною підставою для визнання операцій не реальними. Крім того вказав, що передбачені договором роботи контрагентом були фактично виконані, про що свідчать відповідні документи. Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає факт її здійснення.

26.12.2022 підготовче засідання було відкладено на 26.01.2023, за наслідком розгляду відповідного клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

26.01.2023 справа знята з розгляду, у зв`язку з оголошено повітряною тривогою на території Житомирської області. Чергове засідання призначено на 06.02.2023.

Протокольною ухвалою від 06.02.2023 закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.02.2023. Крім того в ході даного підготовчого засіданні було вирішено клопотання представників сторін про виклик свідків, які були безпосередньо присутні при проведенні позапланової виїзної перевірки ПрАТ «МПФ-Вайдманн», зокрема: головного бухгалтера ПрАТ «МПФ-Вайдманн» Онищенка Сергія Олександровича та головного державного ревізора - інспектора відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Житомирській області Довгалюк Ілонни Володимирівни.

15.02.2023 у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також, у зв`язку із необхідністю подачею письмових пояснень, у судовому засіданні оголошено перерву до 01.03.2023.

01.03.2023 судове засідання було відкладено на 13.03.2023, у зв`язку із неявкою позивача.

02.03.2023 від представника ПрАТ «МПФ-Вайдманн» на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення, з яких вбачається, що усі первинні документи, які містять відомості про господарську операцію були надані представникам контролюючого органу у відповідь на відповідні запити (оборотно - сальдова відомість, платіжні доручення, довідка про вартість будівельних робіт, акти виконаних робіт). Крім того контролюючому органу було надано усі наявні не первинні документи, з метою підтвердження факту здійснення господарської операції.

13.03.2023 ухвалою суду, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

В ході судового розгляду, представник позивача просив позов задовольнити з підстав вказаних у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дали покази з приводу відомих їх обставин позапланової виїзної перевірки ПрАТ «МПФ-Вайдманн».

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін та врахувавши покази свідків, суд встановив наступне.

На підставі наказів від 14.02.2022 № 165-п, від 06.06.2022 № 300-п, від 09.06.2022 № 318-п посадовими особами Головного управління ДПС у Житомирській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «МПФ-Вайдманн» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 24.06.2022 № 3509/06-30-07-03/00278735, згідно висновків якого встановлено порушення: п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абзацу б) п.200.4 ст.200 ПКУ, в результаті чого завищено суму від`ємного значення з ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на суму 1011243,00 грн.

Дані висновки ґрунтуються на нереальності господарської операції за грудень 2021 року між позивачем та виробничо-комерційною фірмою "УРАРТУ" (далі ВКФ "УРАРТУ") з приводу комплексу робіт з улаштування дорожнього покриття, згідно креслень 0947-170-01-01-ГП на об"єкті: "Реконструкція існуючої будівлі гаражів під потреби виробничо-складського корпусу з виробництва електротехнічного картону".

Не погоджуючись із цими висновками товариством подано заперечення, за наслідком розгляду яких ГУ ДПС у Житомирській області, листом №7798/6/06-30-07-03 від 26.07.2022, повідомило про залишення без змін висновків акту перевірки.

Контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № 3 від 27.07.2022, яким визначило ПрАТ «МПФ-Вайдманн» суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 1011243,00 грн та наклало штраф у розмірі 101124,00 грн.

05.08.2022 позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення № 3 від 27.07.2022, яка була залишена без задоволення.

Оскільки в ході процедури адміністративного оскарження не було відновлено порушених прав ПрАТ «МПФ-Вайдманн», позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).

В розумінні підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт а).

Положеннями пункту 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200 ПК України).

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачено, що об`єктом прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (підпункт 135.1 статті 135 ПК України).

Пунктом 44.2 статті 42 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон " Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

У свою чергу, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 цього ж Закону).

Згідно з частиною другою статті 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Встановлено, що ПрАТ «МПФ-Вайдманн» за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване 27.06.1994 та його основним видом економічної діяльності є: 17.12 Виробництво паперу та картону.

04.11.2021 між ПрАТ «МПФ-Вайдманн» та ВКФ «УРАРТУ» укладено Договір № Р05-1/1135321, предметом якого є роботи з улаштування дорожнього покриття згідно креслень 0947-170-01-01-ГП на об`єкті "Реконструкція існуючої будівлі гаражів під потреби виробничо-складського корпусу з виробництва електротехнічного картону".

01 грудня 2021 року між ПрАТ «МПФ-Вайдманн» та ВКФ «УРАРТУ» було укладено додаткову угоду № 1 до вищевказаного договору, зі змісту якої вбачається, що сторони обумовили термін виконання робіт - до 06.12.2021 та визначили загальну вартість послуги - 6067459,20 грн.

Як зазначено в Акті перевірки відповідач дійшов висновку про відсутність реального вчинення позивачем вищевказаної господарської операції на суму 6067459,20 грн в т.ч. суми ПДВ 1011243,20, з тих підстав, що ПрАТ «МПФ-Вайдманн» не підтверджено інформацію щодо осіб, які виконували роботи на об`єкті будівництва в обсягах будівельних робіт, зазначених в актах приймання виконаних будівельних робіт, також акти приймання - передачі виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2В) не погоджені з незалежним спеціалізованим підприємством, що надає послуги технічного нагляду за будівництвом Об`єкту та з Генеральним підрядником ТОВ «АПТ УКРАЇНА ГРУПИ»; дата підписання актів приймання виконаних будівельних робіт від 01 та 03 грудня 2021 року не відповідає зазначеному в акті періоду виконання будівельних робіт - грудень 2021 року; не надано документів, що засвідчують якість матеріалів, а саме: державні стандарти, технічні умови, технічні паспорти, сертифікати відповідності, протоколи перевірок та випробовувань та інші документи, що засвідчують їх якість та відповідно до статтей 1 та 11 Закону України "Про архітектурну діяльність» та п. 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2007 № 903, відсутня інформація щодо будівельно - дорожних машин та механізмів, необхідних для виконання зазначених обсягів будівельних робіт.

Крім того, вказує, що в ході проведення перевірки встановлено, що у підрядника ВКФ «УРАРТУ» існували господарські відносини із субпідрядником ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ САРАГАС КЛАН", що не було передбачено укладеним між ПрАТ «МПФ-Вайдманн» та ВКФ «УРАРТУ» договором та не відображено у актах приймання виконаних будівельних робіт.

Позивач в своїх поясненнях не погоджується з вказаними доводами та пояснює, що ПрАТ "Вайдманн - МПФ" не зобов`язано здійснювати контроль, наявність матеріальних ресурсів та облік осіб, які фактично виконували роботи з улаштування дорожнього покриття на підставі укладеного з ВКФ "УРАРТУ" договору. Для товариства важливий результат таких робіт і такий результат є обов`язком підрядника по договору. Інформація щодо залучення ВКФ «УРАРТУ» субпідрядних організацій у товариства була відсутня, так як вимагати таку інформацію є правом замовника (п. 9.1 Договору), а не його обов"язком. Вказує, що взаємовідносини ВКФ "УРАРТУ" з ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ САРАГАС КЛАН" ніяким чином не впливають на взаємовідносини ВКФ "УРАРТУ" з ПрАТ "Вайдманн-МПФ". Крім того вказує, що ПрАТ "Вайдманн - МПФ" у повній мірі виконало свій обов"язок щодо оплати наданої послуги, усі накладні по контрагенту ВКФ «УРАРТУ» оформленні та зареєстровані відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено, що на підтвердження фактичного виконання робіт з улаштування дорожнього покриття ПрАТ "Вайдманн - МПФ" надало контролюючому органу усі наявні первинні документи, а саме акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (КБ-2) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) за грудень 2021 року:

- акт №1 від 01.12.2021 відповідно до якого Замовник - ПрАТ "Вайдманн - МПФ" прийняла роботи від Генпідрядника ВКФ «УРАРТУ» на загальну вартість 2602726.8 грн (в т.ч. ПДВ 433787,8 грн.); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2021 року від 01.12.2021 року;

- акт №2 від 03.12.2021 відповідно до якого Замовник - ПрАТ "Вайдманн - МПФ" прийняла роботи від Генпідрядника ВКФ «УРАРТУ» на загальну вартість 3464732,4 гри. (в т.ч.ПДВ 577455,4 грн.); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2021 року від 03.12.2021 року.

Крім того контролюючому органу було надано докази оплати наданих ВКФ «УРАРТУ» послуг:

- платіжне доручення від 09.11.2021 №7563 на загальну суму 522821,40 грн в т.ч. ПДВ 87136,90 грн (оплата за роботи з улаштування дорожнього покриття зг.дог Р05- 1/1135321 від 04.11.2021).

- платіжне доручення від 06.12.2021 №84 на загальну суму 2091285,6 грн в т.ч. ПДВ 348547,6 грн (предоплата за роботи з улаштування дорожнього покриття зг.дог Р05- 1/1135321 від 04.11.2021 та додаткової угоди № 1 від 01.12.2021 в т.ч. ПДВ 20%);

- платіжне доручення від 13.12.2021 №258 на загальну суму 453352,2 грн. в т.ч. ПДВ 75558,7 грн. (оплата за роботи з улаштування дорожнього покриття зг.дог Р05- 1/1 135321 від 04.11.2021 та додаткової угоди №1 від 01.12.2021 в т.ч. ПДВ 20%);

- платіжне доручення від 14.12.2021 №280 на загальну суму 400000,00 грн в т.ч. ПДВ 66666,667 грн. (оплата за роботи з улаштування дорожнього покриття зг.дог Р05- 1/1135321 від 04.11.2021 та додаткової угоди №1 від 01.12.2021 вт.ч. ПДВ 20%);

- платіжне доручення від 15.12.2021 № 298 на загальну суму 200000,00 грн в т.ч. ПДВ 33333,33 грн. (оплата за роботи з улаштування дорожнього покриття зг.дог Р05-1/1135321 від 04.11.2021 та додаткової угоди № 1 від 01.12.2021 в т.ч. ПДВ 20%);

- платіжне доручення від 16.12.2021 №329 на загальну суму 400000,00 грн в т.ч. ПДВ 66666,67 грн. (оплата за роботи з улаштування дорожнього покриття зг.дог Р05-1/1135321 від 04.11.2021 та додаткової угоди №1 від 01.12.2021 вт.ч.ПДВ 20%);

- платіжне доручення від 17.12.2021 №379 на загальну суму 2000000,00 грн в т.ч. ПДВ 333333.33 грн (оплата за роботи з улаштування дорожнього покриття зг.дог Р05- 1/1135321 від 04.11.2021 та додаткової угоди №1 від 01.12.2021 в т.ч. ПДВ 20%).

Крім того встановлено, що податкові накладні по контрагенту ВКФ «УРАРТУ» були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема податкова накладна від 09.11.2021 № 109 на загальну суму 522821,40 грн; податкова накладна від 03.12.2021 № 155 на загальну суму 3464732,40 грн; податкова накладна від 01.12.2021 № 141 на загальну суму 2079905,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону передбачає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд звертає увагу на той факт, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27 лютого 2018 року по справі № 220118 (адміністративне провадження № К/9901/4256/17).

Відповідно факт здійснення господарської операції між позивачем та його контрагентом ВКФ «УРАРТУ» підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами (договорами, актами виконаних робіт, актами форми КБ-2в, платіжними дорученнями, податковими накладними та ін).

Суд зазначає, що первинними документами бухгалтерського обліку у повному обсязі підтверджується належне виконання сторонами умов договорів, а також формування позивачем податкового кредиту , які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування.

Щодо правоводносин ВКФ «УРАРТУ» з судбпідрядником ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ САРАГАС КЛАН" та вплив цих правовідносин на податкові права та обов"язки позивача, суд зазначає наступне.

Зі змісту Акту судом встановлено, що інформацію з приводу наявності субпідрядних організацій ВКФ "УРАРТУ" контролюючий орган сформував відповідно до інформаційної бази даних " Єдиний реєстр податкових накладних". Зокрема, що на адресу ВКФ «УРАРТУ» (Генпідрядник) 03.12.2021 було виписано податкову накладну віл імені ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ САРАГАС КЛАН", код згідно , щодо надання послуг з улаштування а/б покриття на території ПАТ «Малинська паперова фабрнка-Вайдманн» на загальну суму 6067459,2 грн. в т.ч. ПДВ 101 1243,2 грн. (податкова накладна від 03.12.2021 №170).

Однак, на переконання суду, з інформації, що міститься в інформаційній базі "Єдиний реєстр податкових накладних" не можна однозначно стверджувати про наявність субпідряних правовідносин ВКФ "УРАРТУ" з іншими організаціями з метою виконання його договірних зобов"язань перед ПрАТ "Вайдманн-МПФ" за відсутністю безпосереднього дослідження контролюючим органом фінансово - господарської діяльності даного суб`єкта господарювання.

Про такий висновок суду додатково свідчить правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 28.05.2021 року у справі №804/5965/16, згідно якої, податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача, як доказ нереальності здійснення господарських операцій, є безпідставною, оскільки остання носить виключно інформативний характер, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Також, суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19, у якій, зокрема, зазначено про те, що якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. З огляду на положення статті 90 КАС України відповідні обставини підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

У цій же постанові Великою Палатою Верховного Суду висловлено про те, що аналіз норми частини восьмої статті 9 Закону №996-XIV дає підстави вважати, що відповідальність, зокрема, за недостовірність відображених у первинних документах даних покладена саме на ту особу, яка склала та підписала ці документи. Відтак кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам.

Доказів того, що контролюючий орган провів зустрічну перевірку ВКФ "УРАРТУ" , останній не надав, а тому такі висновки не можуть бути покладені в основу судового рішення та нести негативних наслідків для ПрАТ "Вайдманн - МПФ" у вигляді відсутності права на бюджетне відшкодування та наявної накладеної фінансової санкції.

Також оцінюючи висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 18 червня 2021 року у справі № 320/7061/19, згідно якої, порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, не встановлення фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Крім того, згідно з практикою Верховного Суду зі спорів щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, наявності або відсутності окремих документів, а також недоліки в їх оформленні, відсутності ТТН, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, які не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом також в постановах від 30.09.20р. у справі №820/1120/16, від 15.09.20р. у справі №826/22614/15, від 11.09.20р. у справі №826/15911/15, від 27.02.20р. у справі №813/7081/14, від 27.02.20р. у справі №814/120/15, від 03.10.19р. у справі №813/4079/15, від 10.09.19р. у справі №814/2412/17.

Суд зазначає, що відповідачем не встановлено наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, а тому ПрАТ "Вайдманн-МПФ" не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

При цьому, контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими висновки контролюючого органу про допущені позивачем порушення вимог податкового законодавства, які були виявлені під час проведення перевірки стосовно безпідставності формування даних податкового обліку за господарською операцією з улаштування дорожнього покриття з контрагентом ВКФ "УРАРТУ", а отже дані задекларовані позивачем є достовірними, відповідно правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за такою господарською операцією.

Окремо суд вказує й на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.

Аналогічного правового висновку щодо застосування до даної категорії справи позиції Європейського суду з прав людини дійшов Верховний Суд у постанові від 27.05.2021 у справі № 808/3513/16.

Враховуючи вище наведене, на думку суду, доводи податкового органу в частині обґрунтування нереальності господарської операції не знайшли свого підтвердження. Відтак, спірне податкове повідомлення - рішення прийняті за відсутності на те правових підстав, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню судові витрати понесені позивачем у даній справі підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" (вул. Приходька, 66, м. Малин, Житомирська область, 11602, ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ ВП: 44096781) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №3 від 27.07.2022 винесене Головним управлінням ДПС у Житомирській області, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1011243,00 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 101124,00 грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика - Вайдманн" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 16685,51 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко