Справа № 420/2765/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2765/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонський області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонський області (далі ГУ ПФУ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 15.02.2023 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

До суду від позивача надійшла заяви на виконання ухвали суду та адміністративний позов до ГУ ПФУ, у якому він просить:

визнати протиправними та дискримінаційними Протокол Розрахунок ГУ ПФУ №41 від 26.08.2022 року та дії відповідача, стосовно здійснення розрахунку пенсії позивача та здійснення розрахунку суми боргу поновленої пенсії позивача з 01.09.2000 року, без врахування понаднормового стажу 3 років, в порядку та спосіб не відповідному до Закону, а саме без врахування надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст.28 Закону №1058-IV, без врахування автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону №1058-IV та без врахування надбавки 80 літнім, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та скасувати Протокол Розрахунок №41 від 26.08.2022 року;

визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ стосовно не врахування понаднормового стажу 3 років позивачу та не здійснення ним розрахунку суми поточної пенсії та суми боргу з 01.09.2000 року з урахуванням надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст. 28 Закону №1058-IV та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 відповідно до ст.28 Закону №1058-IV та з урахуванням надбавки 80 літнім, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.09.2000 року, з урахуванням понаднормового стажу 3 років позивача відповідно до ст. 28 Закону №1058-IV та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону №1058-IV, та з урахуванням надбавки 80 літнім, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251, з компенсацією втрати частини доходів, на Момент фактичної виплати, за мінусом виплачених сум.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому призначена пенсія за віком на підставі ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що виплачувалась до його виїзду за кордон на постійне місце проживання до Ізраїлю. З 01.09.2000 року ГУ ПФУ припинено виплату пенсії за віком.

Позивач звертався до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом про поновлення виплати пенсії. Рішенням суду від 22.06.2021 по справі №540/1656/21 позов задоволено та зобов`язано ГУ ПФУ розглянути заяву про поновлення пенсії із прийняттям відповідного рішення та вирішити питання про поновлення пенсії із урахуванням висновків суду із 01.09.2000 року, з компенсацією втрати частини доходів.

ГУ ПФУ на виконання рішення суду розглянута заява позивача та прийнято рішення №41 від 26.08.2022 року про призначення пенсії позивачу, проте при відповідачем протиправно її розраховано на 26.08.2022 року в сумі 16 грн на місяць без врахування автоматичних масових перерахунків, надбавки за понаднормовий стаж 3 роки та підвищення пенсії особам, які отримуються пенсію віком старше 80 років.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки ним порушено ст.28, ч.3 ст.42, ч.4(1) розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п.1 постанови КМУ від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році».

До суду від представника ГУ ПФУ надійшов відзив на позов, у якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що на виконання рішення суду від 22.06.2021, яке набрало законної сили 29.03.2021, позивачу поновлено виплату пенсії, як непрацюючому пенсіонеру з 01.09.2000 року. За матеріалами пенсійної справи загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 28 років 01 місяць 19 днів. Розмір пенсії позивача з 01.09.2000 склав 16,62 грн.

Між тим після поновлення пенсії позивачу її не виплачено, оскільки подана 31.03.2022 року представником позивача Меламедом В. заява про виплату пенсії з відкриттям банківського рахунка на ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» не відповідає вимогам затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999 №1596 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, зокрема ідентифікація банком клієнта не проводилась, заяву про виплату пенсії Заройц в банку не підписував.

Щодо виплати пенсії у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність представник відповідача зазначив, що згідно з абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивачу поновлено пенсію за віком з урахування страхового стажу 28 років 01 місяць 19 днів на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі який позивач отримував на момент припинення виплати пенсії.

В свою чергу, виплата пенсії у розмірі не меншому за прожитковий мінімум а також виплата підвищення пенсії тим, хто досягнув 80 років поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тому підстави для збільшення позивачу розміру пенсії за 3 роки понаднормового стажу та застосування підвищення пенсії до позивача, у зв`язку з досягненням 80 років - відсутні.

Також представник відповідача зазначив, що виплата компенсації провадиться у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості. Оскільки виплату заборгованості до пенсії ОСОБА_1 не проведено так як відсутня заява згідно з Порядком №1596, підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів також відсутні.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 05.03.2000 року виїхав з України до Держави Ізраїль на постійне місце проживання, у зв`язку з чим починаючи з 01.09.2000 року не отримує призначеної йому пенсії за віком. Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Позивач вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ щодо зупинення виплати пенсії звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ про поновлення пенсії за віком.

Рішенням суду від 22.06.2021 по справі №540/1656/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії у спосіб, встановлений п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1. Зобов`язано ГУ ПФУ розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії із прийняттям відповідного рішення та вирішити питання про поновлення пенсії із урахуванням висновків суду із 01.09.2000 з компенсацією втрати частини доходів.

На виконання рішення суду та за результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ прийнято рішення №41 від 26.08.2022 року про призначення пенсії за віком з 01.09.2000. Згідно з вказаним рішенням умовами призначення пенсії є Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж позивача склав 28 років 01 місяць 19 днів, розмір пенсії - 16,62 грн (а.с.22-31).

Позивач вважаючи протиправним розрахунок пенсії без врахування автоматичних масових перерахунків, надбавки за понаднормовий стаж 3 роки та підвищення пенсії особам, які отримуються пенсію віком старше 80 років - звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши надані учасниками справи заяви по суті та докази суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Умови призначення та розмір пенсії за віком визначено статтями 26-27 Закону №1058-IV. В свою чергу, статтею 28 Закону №1058-IV врегульовано мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

При цьому, відповідно до пункту 4-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії:

мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу;

збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прийнятий 08.07.2011 року та набрав чинності 01.10.2011 року, після того як позивачу призначено пенсію за віком, що не заперечується сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач має 28 років 1 місяць та 19 днів загального стажу роботи, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про розповсюдження на нього приписів статті 28 Закону №1058-ІV з урахуванням пункту 4-1 Прикінцевих положень.

Враховуючи викладене суд не приймає доводи представника відповідача про неможливість застосування мінімального розміру пенсії визначеного Законом №1058-ІV через призначення позивачу пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, згідно з рішенням №41 від 26.08.2022 року про призначення позивачу пенсії за віком умовами призначення пенсії є саме Закон України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, частина 3 статті 46 Конституції України визначає, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійний орган не врахував вказаних вище норм Закону №1058-ІV та Конституції України не застосувавши мінімальний розмір пенсії та призначивши її в твердому розмірі 16,62 грн за наявності стажу роботи позивача 28 років 1 місяць та 19 днів, що є неправомірним.

Крім того, оскільки стаж позивача складає 28 повних років, його пенсія підлягає збільшенню за 3 повних роки страхового стажу понад 25 років, що передбачено п.4-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV.

Відповідачем не дотримано вищевказані вимоги законодавства та у відзиві на позов не зазначено іншого обґрунтування ніж призначення пенсії позивачу за іншим Законом, що не відповідає матеріалам справи та оскаржуваному рішенню №41 від 26.08.2022 року, в якому вказано, що пенсія призначена відповідно до Закону України №1058-ІV.

Крім того, відповідно до абз.3 ч.2 ст.27 Закону розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Частинами 1 та 2 ст.42 Закону №1058-ІV передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, крім випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший, ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Розділ XV Закону №1058-ІV доповнено пунктом 4-3 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Суд дійшов висновку, що пенсійний орган при прийнятті 26.08.2022 року рішення №41 про призначення пенсії за віком з 01.09.2000 року повинен був розрахувати пенсію позивача з урахуванням мінімального розміру пенсії за віком та надбавки за понаднормовий стаж 3 роки відповідно до ст.28 Закону №1058-ІV, та з врахуванням автоматичних масових перерахунків згідно з ч.2 ст.42 Закону №1058-ІV.

Водночас, ГУПФУ всупереч вказаним нормам законодавства не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням підвищень, індексації, передбачених Законом №1058-ІV.

Питання нарахування та виплати надбавки пенсіонерам, які досягли 80 років регламентовані постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населенням у 2020 році» (далі Постанова №251).

Відповідно до п.2 Постанови №251 у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої ст.42 Закону №1058-ІV, затвердженим Постановою №124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Згідно з п.1 Постанови №251 установити з 01.04.2020 по 28.02.2021 особам, які отримують пенсію і яким виповнилося 80 років і більше, у яких щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не досягає розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2019 рік, щомісячну компенсаційну виплату в розмірі до 500 грн у межах зазначеного розміру.

Таким чином умовами призначення до пенсії щомісячної компенсаційної виплати відповідно до Постанови №251 є: 1) призначення особі пенсії на підставі Закону №1058-ІV; 2) досягнення пенсіонером 80 років; 3) недосягнення щомісячного розміру пенсійних виплат розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2019 рік.

Заперечуючи право позивача на вказану доплату представник відповідача знов посилається на те, що позивачу пенсія призначена не за Законом №1058-ІV. Проте судом встановлено, що рішення відповідачем про призначення пенсії позивачу, прийнято з посиланням на Закон №1058-ІV. Крім того, станом на час прийняття Постанови №251 досягнув 82 роки, 10 місяців, 26 днів.

Суд вважає, що визначення наявності третьої умови призначення до пенсії позивача щомісячної компенсаційної виплати відповідно до Постанови №251, а саме - недосягнення щомісячного розміру пенсійних виплат розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, повинно бути визначено відповідачем після виконання дискреційних повноважень щодо призначення пенсії позивачу з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п.4 ч.2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд дійшов висновку, що вирішення ГУ ПФУ досягнення чи недосягнення щомісячного розміру пенсійних виплат позивача розміру середньої заробітної плати повинно здійснюватися з урахуванням мінімального розміру пенсії за віком, автоматичних масових перерахунків пенсії та надбавки за понаднормовий стаж 3 роки до пенсії, на які позивач має право.

Щодо доводів представника відповідача про неможливість виплати позивачу пенсії, у зв`язку з поданням до банку заяви про виплату пенсії через свого представника та не проведення банком ідентифікації клієнта при прийнятті заяви, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 затверджено порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках (далі Порядок №1596), яким визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві, органами соціального захисту населення, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги, а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках.

Відповідно до п.10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Згідно з п.11 Порядку №1596 одержувачі, крім внутрішньо переміщених осіб, можуть у будь-який час змінити уповноважений банк, подавши заяву до відповідного уповноваженого банку чи органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення згідно з пунктом 10 цього Порядку.

Верховний Суд у постанові від 04.07.2022 у справі №380/22572/21 зазначив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору, ратифікованого Верховною Радою України; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, що також передбачено в статті 46 Конституції України.

Водночас відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвело до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.

Таким чином, пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого представника.

В силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, згідно з якою при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 04.07.2022 у справі №380/22572/21 та вважає, що подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю.

Суд вважає, що при прийнятті рішення №41 від 26.08.2022 року ГУ ПФУ допустило протиправну бездіяльність ГУ ПФУ щодо проведення перерахунку пенсії позивача з 01.09.2000 року з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, надбавки за понаднормовий стаж 3 роки та індексації відповідно до статей 27, 28, 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV а також визначення щомісячної компенсаційної виплати відповідно до Постанови №251, що призвело до прийняття протиправного рішення, яке підлягає скасуванню.

С урахуванням встановлених обставин по справі, дискреційних повноважень відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом: визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ №41 від 26.08.2022 року; зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу з 01.09.2000 року з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, надбавки за понаднормовий стаж 3 роки та індексації відповідно до статей 27, 28, 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV а також визначення щомісячної компенсаційної виплати відповідно до Постанови №251, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволені позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходів необхідно відмовити, у зв`язку з тим що ці вимоги є передчасними.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач за подання адміністративного позову сплатив 858,88 грн судового збору (а.с.47).

Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 650,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ПФУ.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонський області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонський області №41 від 26.08.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонський області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2000 року з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, надбавки за понаднормовий стаж 3 роки та індексації відповідно до статей 27, 28, 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також визначення щомісячної компенсаційної виплати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», з урахуванням раніше виплачених сум

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонський області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 650,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва