Справа № 160/3147/23
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/3147/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в адміністративній справі № 160/3147/23

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17.02.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1. визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо невиконання Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в частині:

- не видання наказів про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 в період несення служби та виконання ним службових обов`язків з 01.07.2022 року по 18.07.2022 року у розмірі 17 419,00 грн., з 19.07.2022 року по 20.01.2023 року в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.;

- не нарахування та не виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 в період несення служби та виконання ним службових обов`язків з 01.07.2022 року по 18.07.2022 року у розмірі 17 419,00 грн., з 19.07.2022 року по 20.01.2023 року в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

2. зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області:

- видати накази про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 в період несення служби та виконання ним службових обов`язків з 01.07.2022 року по 18.07.2022 року у розмірі 17 419,00 грн., з 19.07.2022 року по 20.01.2023 року в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.;

- нарахувати та виплати додаткову винагороду ОСОБА_1 в період несення служби та виконання ним службових обов`язків з 01.07.2022 року по 18.07.2022 року у розмірі 17 419,00 грн., з 19.07.2022 року по 20.01.2023 року в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду, з доказами поважності причин пропуску відповідного строку.

Залишаючи позов без руху, суд першої інстанції послався на положення пункту 1 частини 4 статті 169 та частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначив, що відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України в редакції, яка є чинною з 19 липня 2022 року, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Суд з цього приводу зазначив, що грошове забезпечення є періодичним платежем та про його виплату в неналежному розмірі позивачу мало бути відомо у наступному місяці після проведення виплати за попередній місяць.

З огляду на вказане суд вважав, що про порушення права, яке стало підставою для звернення до суду позивачу було відомо наступного місяця після отримання грошового забезпечення за попередній місяць (тобто, про порушення прав у липні 2022 року позивачу було відомо у серпні 2022 року та т.п.)

У зв`язку з цим суд дійшов до висновку, що позовну заяву подано позивачем до суду з пропуском строку звернення до суд в частині позовних вимог за період з 1 липня по 31 жовтня 2022 року.

23 лютого 2023 року представником позивача подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що у зв`язку з введенням військового стану, Міністерством оборони України 07.03.2022 було видано наказ № 10 «Про визначення завдань Служби судової охорони». Даним наказом визначено участь Служби судової охорони та її територіальних управлінь у підготовці громадян до національного супротиву, участь у забезпеченні умов для безпечного функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та органів військового управління, участь у забезпеченні громадської безпеки і порядку в населених пунктах, участь у здійсненні заходів щодо тимчасової оборони або обмеження руху транспортних засобів і пішоходів поблизу та в межах зон/районів надзвичайних ситуацій та/або ведення воєнних (бойових) дій, тощо. Крім того, зазначається, що ситуація ще більше ускладняється очевидними логістичними та іншими перешкодами внаслідок збройної агресії російської федерації, зокрема внаслідок постійних відключень електропостачання, відсутність зв`язку, тепла, перебої в роботі пошти, обстрілами об`єктів критичної інфраструктури.

Ухвалою від 28 лютого 2023 року судом першої інстанції позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог за період з 1 липня по 31 жовтня 2022 року повернуто позивачеві.

В іншій частині позову у справі відкрито провадження.

Повертаючи позовну заяву позивачеві у зазначеній частині, суд першої інстанції зауважив, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду є неповажними, а тому у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовив.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на обставини, викладені в заяві про поновлення строку звернення до суду, просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким поновити строк звернення до суду за період з 1 липня по 31 жовтня 2022 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

За приписами ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Натомість, як зазначалось вище, судом першої інстанції при залишенні позову без руху застосовано приписи ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Висновки стосовно співвідношення і кореспонденції зазначених правових норм апеляційним судом були здійснені у справі № 280/6933/22, проте в цій справі це питання не має вирішального значення

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Наведені норми свідчать про те, що статтею 123 КАС України окремо урегульований порядок повернення позовної заяви після закінчення строків звернення до суду та зобов`язано суд перед поверненням позовної заяви прийняти рішення і щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду. Разом з цим, суд зауважує, що статтею 169 КАС України врегульовано порядок повернення позовної заяви, якщо останню подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, а не статтею 122 КАС України щодо строків звернення до суду, наслідки пропуску яких врегульовані спеціальною нормою - статтею 123 КАС України.

Отже, судом першої інстанції помилково зазначено підставою для повернення позовної заяви положення п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Стосовно питання пропуску позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає таке.

Предметом спору у справі є невиплата відповідачем позивачеві, як працівнику Служби судової охорони, додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Так, пунктом 1 цієї постанови в редакції, яка була чинною до 21 січня 2023 року, було передбачено, що на період дії воєнного стану, зокрема співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно ж до частин 1, 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Оте, передбачена постановою № 168 додаткова винагорода в розумінні частини 1 статті 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який на період дії зазначеної постанови за наявності відповідних підстав повинен був виплачуватися щомісячно, проте позивачу, як і іншим співробітника служби не виплачувався.

Право співробітників Служби судової охорони на виплату такої винагороди на теперішній час є предметом спору у зразковій справі № 260/3564/22.

Позивачем у позові зазначено, що він з 1 грудня 2020 року є співробітником Служби судової охорони у Дніпропетровській області, на підтвердження чого надано відповідну довідку від 13 лютого 2023 року.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що грошове забезпечення, яке під час проходження служби виплачується не в повному обсязі, набуває статус заборгованості, а тому особа має законні очікування і сподівання на виплату такої заборгованості в період проходження служби, але в будь-якому випадку не пізніше ніж у день звільнення зі служби, коли роботодавець повинен здійснити повний розрахунок і виплатити всі належні працівнику кошти.

У зв`язку з цим строк звернення до суду у справах, в яких предметом спору є заробітна плата (грошове забезпечення), починає свій перебіг саме з дня звільнення зі служби, якщо особа не згодна з тим розрахунком, який з ним здійснений роботодавцем (у спірних відносинах - Службою судової охорони).

Поки ж особа, як позивач у справі, є діючим працівником Служби, строк звернення до суду для нього обчисленню не підлягає.

Отже, позивачем строк звернення до суду не пропущений, а тому судом першої інстанції помилково постановлені ухвали як про залишення позовної заяви без руху, так відповідно і про її повернення позивачеві.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Ухвалу суду першої інстанції про повернення адміністративного позову постановлено з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України є підставою для її скасування.

Згідно з ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати та матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в адміністративній справі № 160/3147/23 скасувати.

Справу № 160/3147/23 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко