Справа № 420/19344/22
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15 травня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючої судді Дубровної В.А.,
при секретарі - Бикової В.А.
за участю представника відповідача - Клюкіна К.І.
розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача про відвід судді в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу,
29.12.2022 року до суду звернулась представник позивача - адвокат Богомолова Ірина Георгіївна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Одеської обласної прокуратури (далі - відповідач), в якому, з урахуванням нової редакції позову від 20 січня 2023 р., просить визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К. № 1770к від 29 листопада 2022 року.
Ухвалою суду від 05.01.2023 року залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, а саме, визначитись зі змістом та обсягом позовних вимог шляхом їх уточнення та обґрунтування; надати письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Ухвалою від 30.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду, призначено підготовче засідання на 02.03.2023 року.
Протокольною ухвалою суду від 02.03.2023 р. відкладено підготовче засідання у зв`язку з витребуванням у відповідача додаткових доказів, наступне підготовче засідання призначено на 30.03.2023 року.
Протокольною ухвалою суду від 30.03.2023 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування у відповідача додаткових доказів, наступне підготовче засідання призначено на 21.04.2023 р.
Ухвалою суду від 20.04.2023 р. заяву ОСОБА_1 та його адвоката Богомолової Ірини Георгіївни від 19.04.2023 р. про зміну позовних вимог повернуто заявникам.
Протокольною ухвалою суду від 21.04.2023 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні для надання представнику позивача додаткового часу для повторного подання заяви про зміну позовних вимог, наступне підготовче засідання призначено на 28.04.2023 р.
Ухвалою суду від 28.04.2023 р. заяву представника позивача від 21.04.2023 р. про зміну позовних вимог повернуто заявнику без розгляду.
Протокольною ухвалою суду від 28.04.2023 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 травня 2023 року.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка з підписом адвоката Богомолової І.Г. від 28.04.2023 року.
Вказані у заяві про відвід доводи представника позивача ґрунтуються на тому, що під час судових засідань 30.03.2023 р. і 28.04.2023 р. суддя Дубровна В.А. неодноразово у категоричній формі висловлювала позивачу вимоги щодо необхідності зміни предмету та підстав позову, проте після направлення позивачем 19.04.2023 письмової заяви про зміну предмету позову суддя Дубровна В.А. виготовила ухвалу від 20.04.2023 про повернення її заявнику. Текст цієї ухвали передано позивачу перед початком судового засідання 21.04.2023, що не відповідало порядку направлення судових рішень та було виключенням з її поведінці. Інших ухвал суду позивач з ініціативи цієї судді не отримував. Такі дії судді Дубровної В.А. не відповідають приписам закону щодо прийняття судом ухвал, оскільки фактично рішення про повернення заяви нею прийнято поза межами судового засідання. Проголосивши 28.04.2023 чергову ухвалу про повернення заяви про зміну позовних вимог, ОСОБА_2 не надала цього дня письмовій текст представнику позивача. Проте згідно інформації із реєстру судових рішень ухвала нею була цього ж дня надіслана для обліку. Аналіз змісту статті 167 КАС України дає підстави для сумніву в законності проголошеної 28.04.2023 ОСОБА_2 ухвали, що є предметом оскарження до апеляційного суду з посиланням на те, що нею не визнано заяву очевидно безпідставною.
В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про відвід судді, вказуючи на її необґрунтованість та на зловживання представником позивача процесуальними правами, затягуючи тим самим розгляд справи.
Вирішуючи заяву представника позивача про відвід судді, суд враховує наступне.
За приписами ст. ст. 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пунктів 2 та 4 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
З огляду на вказані приписи процесуального законодавства, суд зазначає, що для відведення судді з цих підстав необхідно обґрунтувати її заінтересованість в результаті розгляду справи, а також обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості або об`єктивності.
Крім того, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Натомість, проаналізувавши доводи та аргументи, що містяться в заяві про відвід, суд дійшов висновку, що вони не містять обставин, визначених статтями 36, 37 КАС України, за наявності яких суддя підлягає відводу. Наведені у заяві мотиви не можуть слугувати підставою для відведення судді, оскільки такі мотиви ґрунтуються виключно на припущеннях та оціночних судженнях учасника процесу.
Так, вишенаведені доводи відводу судді свідчать фактично про незгоду представника позивача з процесуальними діями (рішеннями) судді з вирішенням заяв представника позивача про зміну позовних вимог від 19.04.2023 року та від 21.04.2023 року.
Як встановлено судом, при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду заяви представника позивача від 19.04.2023 року про зміну позовних вимог ухвалою суду від 20.04.2023 р. дану заяву було повернуто відповідно до частини 8 статті 47 КАС України внаслідок не подання доказів направлення даної заяви іншим учасникам справи.
Дана ухвала суду була надіслана та доставлена в електронному вигляді одержувачу адвокату Богомоловій І.Г. в її електронний кабінет 20.04.2023 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 21.04.2023 р. ( а.с. 196). Крім того, копія даної ухвали вручена особисто представнику позивача - адвокату Богомоловій І.Г, що підтверджується розпискою від 21.04.2023 р. ( а.с. 197).
За результатами розгляду заяви представника позивача від 21.04.2023 року про зміну позовних вимог у відкритому підготовчому засіданні за участю представників позивача та відповідача судом було оголошено повний текст ухвали від 28.04.2023 року про повернення даної заяви заявнику без розгляду. Дана ухвала суду була надіслана та доставлена в електронному вигляді одержувачу адвокату Богомоловій І.Г. в її електронний кабінет 28.04.2023 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 01.05.2023 р. ( а.с. 240).
Як вбачається з мотивувальних частин вишеперелічених судових рішень, то судом вказано на мотиви, на яких ґрунтуються ті чи інші процесуальні дії судді, та на право заявника щодо оскарження вказаних судових рішень.
Крім того, незгода представника позивача з певними діями або судовими рішеннями судді під час розгляду справи не може бути підставою для відводу судді відповідно ч. 4 ст. 36 КАС України, оскільки той факт, що суддя має загальну чи особисту думку з того чи іншого правового питання, пов`язаного із розглядом справи не може вважатися упередженістю.
Вказані висновки закріплені також у Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23.
Також, посилаючись на положення Конституції України і статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод представник позивача не надала доказів, які б свідчили про факти допущення суддею Дубровною В.А. поведінки чи взаємовідносин, які впливають чи можуть вплинути на її незалежність, неупередженість чи об`єктивність при розгляді даної справи.
Щодо посилань представника позивача на упередженість судді, то слід зазначити, що згідно Бангалорських принципів поведінки судді термін "упередженість" означає наявність ймовірного конфлікту інтересів. Конфлікт інтересів може полягати у приватному інтересі судді під час розгляду справи, а саме: наявності родинних, дружніх, службових або особистих зв`язків суддів із учасниками справи.
Враховуючи те, що суддя Дубровна В.А. не має жодних зв`язків із учасниками даної адміністративної справи, а протилежного не було доведено представником позивача, то підстави для відводу з цих підстав відсутні. Крім того, у випадку конфлікту інтересів, суддя зобов`язаний врегулювати такий конфлікт у спосіб визначений ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України та заявити самовідвід.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого представником позивача відводу, оскільки заявницею не доведено наявність обставин, передбачених пунктами 2 та 4 ч. 1 ст. 36 КАС України.
Інших обставин, які б викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості суду, або унеможливлювали б розгляд справи головуючою суддею Дубровною В.А., передбачених ст.ст. 36-38 КАС України не встановлено.
У відповідності до пункту 2 частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Враховуючи те, що заява про відвід надійшла пізніше ніж за три робочі дні до засідання, то у відповідності до пункту 2 частини четвертої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, заява про відвід судді підлягає передачі судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.
З огляду на викладене, керуючись статтями 36, 37, 40, 243, 248 КАС України, суд,
Визнати необґрунтованою подану адвокатом ОСОБА_1 - Богомоловою Іриною Георгіївною заяву від 15.05.2023 року про відвід судді Дубровної В.А.
Передати заяву адвоката ОСОБА_1 - Богомолової Ірини Георгіївни про відвід для вирішення питання заявленого відводу судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Дубровна