Справа № 380/9618/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9618/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17 травня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної гвардії України МВС України (вул. Святослава Хороброго, 9А, м. Київ, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України МВС України з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної гвардії України МВС України, щодо відмови мені, ОСОБА_1 , у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 01.01.2022, в якій складові (в т.ч. щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія) визначені відповідно до вимог пункту 4 Постанови КМУ № 704, розрахункова величина якого встановлена законами України про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022 роки;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України МВС України, підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 47, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Закономи на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру моєї пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року та з 01 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 09.05.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення такої ухвали на усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності вказаних у заяві причин.

16.05.2023 до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, що 24.02.2023 року вперше дізналась про порушення права на перерахунок пенсії у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного Законами України на 2020, 2021, 2022 р.р., але не від державних органів, в особі ГУ ПФ України, а від пенсіонерів, з якими проходила військову службу. Зазначає, що однією з причин пропущенім строку звернення до суду є складні сімейні обставини, через важке онкологічне захворювання матері і довготривале, безрезультатне її лікування, що привело до смерті. Інформує, що з часу звільнення з військової служби через хворобу, тривалий час перебувала на лікуванні, внаслідок чого МСЕКом у 2022 році позивачу визначена 2 група інвалідності довічно за захворюванням пов`язаним з проходженням військової служби. Звертає увагу, що з січня 2020 року по 24.02.2023 року не отримувала будь-якої інформації по суті моїх позовних вимог із ГУ ПФУ у Львівській області та ГУ НГУ. Вважає, що головною причиною пропуску позивачем строку звернення до суду є бездіяльність державних органів, як пенсійного органу, та і уповноваженого органу. З наведених підстав позивач просить поновити строк звернення до суду.

Розглядаючи питання строків звернення до суду, судом враховано таке.

Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Судом встановлено, що позивач звернулась до суду з позовом 03.05.2023, заявила позовні вимоги щодо оскарження протиправних дій відповідача, які полягають у відмові у підготовці та наданні до ГУ ПФУ у Львівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на січень 2020 року, січень 2021 року, січень 2022 року для перерахунку пенсії.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України:

«…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

Згідно частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання даної норми Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком №45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з наступними змінами та доповненнями, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовці повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відтак, позивач повинна була дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.

Аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом у постанові від 12.04.2023 у справі №380/14933/22, відповідно до якої позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і про відсутність сформованої довідки, як складової в алгоритмі перерахунку, саме з 1 січня відповідного року.

При цьому, позивач звернулась до суду 03.05.2023 року з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України.

Надаючи оцінку доводам, приведеним у заяві позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що зміст поданої заяви, як і зміст позовної заяви, не містять переконливих доводів з приводу того, що позивач з 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання від Головного управління Національної гвардії України МВС України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення або ж звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений законом строк.

Таким чином позивач так і не навела достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення позивача до суду, які б завадили їй звернутися з цим позовом протягом встановленого законом строку, а тому наведені позивачем обставини суд визнає недостатніми для висновку про те, що позивач своєчасно звернулась до суду.

З огляду на викладене, суд робить висновок про відсутність підстав для поновлення строку звернення позивача до суду.

Частиною 2 ст. 123 КАС України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Вказане зумовлює повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї матеріалів згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про його повернення.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України МВС України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права позивача повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 17.05.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.