Справа № 420/19041/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , за результатом розгляду якого позивач просить суд стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб - 7 987 грн. 43 коп. на бюджетний рахунок - UА0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Одеса/18050400.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 була зареєстрована юридичним департаментом Одеської міської ради за №0126184 від 10.11.2016 року. За даними Головного управління ДПС в Одеській області фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебувала на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області, Суворівській державній податковій інспекції за №51 від 10.11.2016 року. Так, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис №002126184 від 25.11.2021 року про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . У випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання, в тому числі щодо погашення наявної заборгованості, не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Станом на 07.09.2022 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість для стягнення в судовому порядку та інтегрованих карток платника (ІКП) податкова заборгованість фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 перед бюджетом по єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 7 987 грн 43 коп, які виникли в результаті: - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18,11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 744,60 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 744,60 грн (основний платіж); - нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 744,60 грн (основний платіж). Платнику податків була нарахована пеня на загальну суму - 0,63 грн, відповідно до п.п. 129.1.2 ст. 129 Податкового кодексу України. В зв`язку з несплатою Відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №37145-17 від 12.12.2017 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.

Ухвалою суду від 01.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачкою надано до суду заперечення, в яких вона зазначає, що з початку існування ФОП і до його закриття 25.11.2021 року господарську діяльність не здійснювала. А саме, коли перебувала на Єдиному податку 2гр (з 10.11.2016р по 31.03.2018р), а також коли прибувала на загальній системі оподаткування.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 10.11.2016 року зареєстрована юридичним департаментом Одеської міської ради за №0126184 як фізична особа-підприємець.

З 01.12.2016 року відповідачку переведено на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності за заявою про застосування спрощеної системи оподаткування.

Відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість для стягнення в судовому порядку та інтегрованих карток платника податкова заборгованість фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 перед бюджетом по єдиному податку з фізичних осіб станом на 07.09.2022 року склала 7987,43 грн.

Вказана заборгованість утворилась за результатами:

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18,11.2016 року на загальну суму 640,00 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 744,60 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 744,60 грн (основний платіж);

- нарахування по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №11660/С від 18.11.2016 року на загальну суму 744,60 грн (основний платіж).

Також платнику податків була нарахована пеня на загальну суму - 0,63 грн, відповідно до п.п. 129.1.2 ст. 129 Податкового кодексу України.

12.12.2017 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкову вимогу №7145-17 на суму 1333,00 грн., яка була направлена на адресу відповідачки.

Поштове відправлення не вручено адресату та відправлено ГУ ДПС в Одеській області з підстав закінчення терміну зберігання.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис №002126184 від 25.11.2021 року про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Докази погашення відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст.4 Закону №2464, платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів, шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абз. 2 ч.1 ст.5 Закону №2464).

До загальнодержавних податків відповідно до підпункту 9.1.3. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України належать податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, які є предметом стягнення за даним адміністративним позовом.

Відповідно до п.15.1 ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Приписами пп.14.1.175, п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно положень пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи

Відповідно до п.36.1, п.36.2, п.36.3 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Приписами п.59.1, п.59.3 ст.59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень п.95.1, п.95.2, п.95.3 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 42.5 ст.42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини

Як встановлено судом, податкова вимога направлялась відповідачеві за адресою реєстрації, проте не вручена адресату і повернута на зворотною адресу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.45.1 ст. 45 ПК України, платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків в контролюючому органі.

Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Отже, платник податків відповідно до норм чинного законодавства зобов`язаний визначити свою податкову адресу, і повідомити податковий орган про зміну свого місцезнаходження.

Даний норма відображена, в постанові Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 120/479/21-а, де колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що добросовісний платник податків, зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції, у разі невиконання цього обов`язку, платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 140/30/20.

З огляду на вищевикладене, грошове зобов`язання відповідача в сумі 7987,43 грн вважається узгодженим та є податковим боргом.

Пунктом 97.3 ст.97 ПК України визначено, що у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

За приписами підпункту 97.4.3 п.97.4 ст.97 ПК України, особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Отже, податковий борг, який виник за відповідачем, як за фізичною особою підприємцем, після припинення ним підприємницької діяльності стягується з нього як з фізичної особи.

Згідно з п. 41.4 ст. 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що матеріалами справи підтверджено існування за відповідачкою податкового боргу у розмірі 7987,43 грн., доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо строку звернення до суду, то варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 392 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

За кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у його постанові від 16.12.2020 у справі № 560/2080/20 (адміністративне провадження № К/9901/28936/20).

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За приписами п. 96.2 ст. 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 1) надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; 2) досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету; 3) ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; 4) виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд, що, як приклад, відображеного у його постановах від 16.12.2020 у справі № 560/2080/20 (адміністративне провадження № К/9901/28936/20), від 19.05.2020 у справі № 826/8231/15 (касаційне провадження № К/9901/24864/18).

Як випливає з матеріалів справи, податковий борг виник на підставі податкової вимоги форми «Ф» №7145-17 від 12.12.2017 року, яка була направлена на адресу відповідачки.

Відповідно до пп. 52-2 п. 52 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392, карантин установлено з 22 травня 2020 року по 31 липня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641, карантин установлено з 01 серпня 2020 року по 19 червня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, карантин установлено з 19 грудня 2020 року по 31 грудня 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2", на всій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин. В подальшому дія карантину рішеннями Уряду України періодично продовжувалася, в тому числі до 30 квітня 2023 року.

Отже, запроваджений з 12.03.2020 року карантин не переривався і триває до кінця 2022 року згідно з нормативними актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, станом на час звернення до суду з даним позовом, ПК України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Враховуючи викладене, перебіг 1095-денного строку зупинився 18 березня 2020 року, а тому не можна вважати, що позивачем пропущено строк давності для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Суд зазначає, що звернення контролюючого органу до суду з даним позовом відбулось в межами строку, встановленого ПК України, з урахуванням пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23.12.2022 року у справі № 140/12235/21.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ГУ ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 11, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 192-228, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу.

Стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб - 7987 грн. 43 коп. на бюджетний рахунок - UА0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Одеса/18050400.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Головне управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166).

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 15.05.2023 року, з урахуванням перебування судді у щорічній відпустці.

Суддя Н.В. Бжассо