Справа № 320/7784/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року Київ № 320/7784/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В.,

за участю секретаря судового засідання Атаманенко А.В.,

за участі:

представника позивача - Москаюка А.П.,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Окремий контрольно-пропускний пункт "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) з позовом до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. № 63), у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати постанову Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.01.2023 № 68788252 про стягнення з ОКПП "Київ" на користь держави виконавчого збору у сумі 26 000,00 грн, що винесена у межах виконавчого провадження № 68788252;

- визнати протиправними та скасувати постанову Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.01.2023 № 68788252 про стягнення з ОКПП "Київ" витрат виконавчого провадження у сумі 369, 00 грн на користь держави, що винесена у межах виконавчого провадження № 68788252.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спірні постанови є протиправними та прийняти відповідачем необґрунтовано, оскільки відповідачем не вчинено дій щодо примусового виконання виконавчого документу, та оскільки рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а тому підстави для стягнення з в/ч НОМЕР_2 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні.

Ухвалою суду від 28.03.2023 позовну заяву Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) залишено без руху, зазначено недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з проведення судового засідання.

У судовому засіданні 04.05.2023 та 11.05.2023 суд ухвалив розгляд справи відкласти.

Відповідач своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, надав суду матеріали виконавчого провадження № 68788252.

У судовому засіданні 16 травня 2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв чи клопотань по суті спору не надав, у судові засідання не з`являвся.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у адміністративній справі № 380/9/20 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_4 )( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_6 ) ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), Окремого контрольно-пропускного пункту " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (Військова частина НОМЕР_1 )( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) в частині виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у 2016 році, передбаченої п.1 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також, підйомної допомоги у 2017 році, передбаченої ч.3 ст.9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", без врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % грошового забезпечення, яка передбачена постановою КМ України від 22.09.2010 № 889.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у 2016 році та недоплачену у 2017 році підйомну допомогу при переміщенні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Визнано протиправними дії Окремого контрольно пропускного пункту "Київ" (військова частина НОМЕР_1 ) в частині виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у 2017 році, передбаченої п.1 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також, підйомної допомоги у 2016 році, передбаченої ч.3 ст.9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", без врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % грошового забезпечення, яка передбачена постановою КМ України від 22.09.2010 № 889.

Зобов`язано Окремий контрольно пропускний пункт "Київ" (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у 2017 році та недоплачену у 2016 році підйомну допомогу при переміщенні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) в частині виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у 2018 році, передбаченої п.1 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", без врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % грошового забезпечення, яка передбачена постановою КМ України від 22.09.2010 № 889, а також бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) в частині невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги у 2018 році, передбаченої ч.3 ст.9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у 2018 році та невиплачену у 2018 році підйомну допомогу при переміщенні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_6 ) щодо не нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2015 по 25.08.2016, а також з 13.10.2017 по 10.01.2018.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 25.08.2016 та в період з 13.10.2017 по 10.01.2018.

Визнано протиправною бездіяльність Окремого контрольно - пропускного пункту "Київ" (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26.08.2016 по 12.10.2017.

Зобов`язано Окремий контрольно пропускний пункт "Київ" (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.08.2016 по 12.10.2017.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) щодо ненарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.01.2018 по 20.06.2018.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 12.01.2018 по 20.06.2018.

08.02.2022 з метою примусового виконання вказаного рішення суду Львіським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист, яким зобов`язано Окремий контрольно пропускний пункт "Київ" (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у 2017 році та недоплачену у 2016 році підйомну допомогу при переміщенні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Постановою головного державного виконавця Бориспільського відділу державного виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2022 ВП № 68788252 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 340/9/20 виданого 08.02.2022 Львіським окружним адміністративним судом. Зазначено про обов`язок боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 26 000 грн.

Постановою головного державного виконавця Бориспільського відділу державного виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 10.01.2023 ВП № 68788252 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 380/9/20 виданий Львівським окружним адміністративним судом закінчено.

Згідно описової частини вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.01.2023 ВП № 68788252 підставою для її винесення стала та обставина, що рішення суду виконано в повному обсязі згідно реєстру перерахувань на карткові рахнки від 26.05.2022.

Постановою Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.01.2023 № 68788252 стягнуто з ОКПП "Київ" (Військова частина НОМЕР_1 ) на користь держави виконавчий збір у сумі 26 000,00 грн.

Постановою Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.01.2023 № 68788252 стягнуто з ОКПП "Київ" (Військова частина НОМЕР_1 ) витрати виконавчого провадження у сумі 369, 00 грн на користь держави,

Постановою Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.01.2023 № 70760363 відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 68788252 від 10.01.2023 про стягнення з ОКПП "Кив" (в/ч НОМЕР_1 ) на користь держави виконавчого збору 26000, 00 грн.

Постановою Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.01.2023 № 70764226 відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 68788252 від 10.01.2023 про стягнення з ОКПП "Кив" (в/ч НОМЕР_1 ) на користь держави витрат виконавчого провадження в розмірі 369,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними постановами про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України № 1404-VIII), згідно з яким примусове виконання рішень проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 1404-VIII (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VІІІ обумовлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII обумовлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною першою третьою статті 27 Закону № 1404-VIII обумовлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VІІІ).

Приписами статті 42 Закону № 1404-VIII передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Види та розміри витрат виконавчого провадження встановлені наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5.

До видів витрат виконавчого провадження відноситься:

Виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари.

Пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку.

Послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій.

Послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум.

Проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини.

Послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці.

Банківські послуги при операціях з іноземною валютою.

Сплата судового збору.

Плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до розділу другого наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5:

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 11 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах.

Розміри витрат за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці визначаються наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 року № 967/1218/869 "Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2013 року за № 1887/24419.

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта".

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 5 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості розшукових дій, визначених законодавством.

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 8 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до ставок судового збору, затвердженого Законом України "Про судовий збір".

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.

Відповідні структурні підрозділи (спеціалісти) Міністерства юстиції України, міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, що відповідають за закупівлю товарів і послуг, протягом п`яти робочих днів з дати укладання договору про закупівлю товарів і послуг, визначених пунктами 1, 2, 3, 6, 7, 11 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, повідомляють Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України та відділи державної виконавчої служби про вартість закупівлі одиниці товару і послуги. На підставі наданої інформації державний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження.

Розміри витрат виконавчого провадження, які стягнуті до проведення процедури закупівлі відповідних товарів і послуг, визначаються на підставі вартості раніше придбаних товарів і послуг.

Згідно з частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, виконавчий збір стягується за примусове виконання рішення та за своєю природою є санкцією за невиконання рішення суду боржником.

Згідно з вимогами пункту 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція)(в редакції чинній на момент винекнення спірних правовідносин) стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.

За виконавчим документом про стягнення аліментів у разі, якщо розмір заборгованості боржника перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, державний виконавець зобов`язаний нарахувати виконавчий збір із суми заборгованості зі сплати аліментів.

Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Виконавчий збір нараховується із суми заборгованості, визначеної у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Надалі у разі прострочення боржником щомісячного аліментного платежу нарахування виконавчого збору здійснюється державним виконавцем щомісяця.

Не пізніше наступного робочого дня з дня погашення у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 7, 9, 14 частини першої статті 39 Закону, державний виконавець на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Виконання постанови про стягнення виконавчого збору здійснюється за рахунок стягнутих з боржника коштів за умови відсутності заборгованості зі сплати аліментів.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Виходячи з аналізу норм Закону № 1404-VІІІ порядок відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих документів щодо стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій регулюється загальними нормами цього Закону щодо порядку примусового виконання рішення на підставі виконавчих документів.

Як вже було вказано судом вище, позивач мотивує позовні вимоги тим, що ним добровільно та в повному обсязі виконано рішення суду та відповідач не здійснював заходів примусового виконання.

Суд досліджуючи матеріали справи вказує, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у адміністративній справі № 380/9/20 виконано позивачем 26 травня 2022, у той час коли виконавче провадження ВП № 68788252 відкрито 26 квітня 2022 року. Тобто позивач як боржник у виконавчому провадженні ВП № 68788252 виконав рішення суду після відкриття виконавчого провадження, що виключає наявність правових підстав для застосування положень частини 9 статті 27 Закону № 1404-VIII.

Також в ході розгляду справи судом не встановлено інших обставин, які визначені Законом № 1404-VIII для формування висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача виконавчого збору.

Суд вказує, що положення частини 3 статті 27 Закону № 1404-VIII не ставить в залежність стягнення виконавчого збору від виконання боржником судового рішення добровільно, а визначає виключно розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню за примусове виконання рішення немайнового характеру, у той час коли підстави для не стягнення виконавчого збору регламентовані частинами 5, 9, 10 статті 27 № 1404-VIII, які, у свою чергу, відсутні в межах спірних правовідносин.

Cтягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Тобто фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Тобто аналізуючи наведене в сукупності суд наголошує, що виконання боржником позивачем рішення суду, примусове виконання якого розпочато 26 квітня 2022 добровільно 26 травня 2022 року не є підставою для не стягнення з останнього виконавчого збору в порядок та спосіб встановлений Законом № 1404-VIII.

Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Відтак наведені приписи свідчать про те, що стягнення виконавчого збору пов`язується з початком примусового виконання, оскільки державний виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

В цьому випадку також відсутні підстави за яких виконавчий збір не стягується, визначені в частинах п`ятій, дев`ятій статті 27 Закону № 1404-VIII, оскільки закінчення виконавчого провадження відбулось на підставі постанови головного державного виконавця від 10.01.2023 внаслідок повного фактичного виконання судового рішення, після відкриття виконавчого провадження.

Щодо доводів позивача про те, що боржником у виконавчому провадженні є державний орган, а отже рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України № 1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з положенням частини 1 статті 3 Закону України № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Отже, посилання позивача на ч.2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 3 Порядку виконанн рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України ід 3 серпня 2011 року не є обґрунтованими оскільки стосуються виконання рішень про стягнення коштів на підставі виконавчих документів і не свідчать про протиправність оскаржуваних постанов, а стосуються порядку їх виконання.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що державний виконавець у спірній ситуації діяв у встановлені Законом України "Про виконавче провадження" порядку та спосіб, а оскаржувані постанови відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги наведене в сукупності суд вважає, що оскаржуване рішення відповідає критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и рі ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Басай О.В.