Справа № 540/386/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/386/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км) до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,-

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км) до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13), в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Митниці в Херсонській області. Автономній Республіці Крим і м. Севастополі № UА508040/2021/000284/2 від 20.12.2021 року про коригування митної вартості товарів.

Також позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської області), змінено підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд та передано вказану справу до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 року, справа № 540/386/22 розподілена на суддю Юхтенко Л.Р.

Ухвалою від 07 березня 2023 року матеріали справи прийнято до розгляду, розпочато розгляд справи спочатку та продовжено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 31 травня 2021 року між ТОВ «Строй Мир» (Покупець) та JIANGSU SHENGHUI IMPORT&EXPORT CO, LTD (Продавець) був укладений контракт № CH-UA-18/05/31.

На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець здійснив поставку на адресу Покупця відповідного товару:

Товар № 1: Люстри та бра у асортименті І Код товару ;

Товар № 2: Світильники електричні, лампи настільні / Код товару ;

Товар № 3: Частини до освітлювального обладнання - плафони із скла / Код товару ;

20.12.2021 року під час декларування вказаних товарів у порядку, встановленому Митним кодексом України, Позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно, а саме в сумі 20 256,96 доларів США. Митна вартість визначалась за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у відповідності до ст. 57, 58 Митного кодексу України.

На підтвердження митної вартості Товару та для митного оформлення Позивач надав Відповідачу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України, а саме: Пакувальний лист; Рахунок-фактура (інвойс); Коносамент; Автотранспортна накладна; Декларація про походження товару; Зовнішньоекономічний договір (контракт) з додатками.

На електронний запит митниці, декларантом було додатково подано документи: Прайс-лист від постачальника (продавця); Комерційна пропозиція.

Не дивлячись на подання Позивачем повного пакету необхідних, передбачених Митним кодексом України документів, Митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом.

У зв`язку із таким рішенням Відповідача, позивач був змушений додатково надмірно сплатити: - Мито - 70 204,08 грн. - ПДВ - 270 545,22 грн.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення Відповідача про коригування заявленої митної вартості є протиправним, оскільки було прийняте з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання.

Так, стосовно виявлених відповідачем розбіжностей окремо щодо кожної позивач зазначив наступне.

Стосовно розбіжностей «Відповідно до п.6.2. контракту серед переліку документів, які спростовують вантаж і надаються покупцеві - «комерційний рахунок фактура - 3 оригінали», відповідно до п.5.4. контракту продавець приймає в якості оплати за цим контрактом всі платежі здійснені покупцем у вказане Продавцем місце платежу з посиланням на контракт. У наданому для митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) відсутнє посилання на контракт, а також банківські реквізити продавця» представник позивача зазначає, що дійсно у п.5.4. контракту зазначено, що платежі здійснені покупцем мають бути здійсненні з посиланням на контракт. Але платіж здійснюється на підставі платіжного доручення, в той час як Відповідач ставить у вину відсутність даних про контракт у рахунку фактурі. Таким чином Відповідач у своєму рішенні підмінює поняття платіжного доручення та рахунку-фактури. А відтак, вказана обставина не впливає на чинники митної вартості, та є незаконною підставою для коригування митної вартості товару.

Стосовно розбіжності «Відповідно до п.2. ст. 53 Митного кодексу України, якщо було здійснено страхування, то одним із документів, що підтверджують митну вартість є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Отже, виходячи з положень статті 53 Митного кодексу України для підтвердження митної вартості декларант разом з митною декларацією зобов`язаний подавати страхові документи. Разом з тим страхових документів не надано» представник позивача зазначає, що умовами поставки за контрактом є базис поставки CIF, відповідно до якого саме постачальник поніс витрати на страхування товару і ці витрати включені до наданої Постачальником ціни. За таких умов, вимоги щодо надання доказів розміру витрат на страхування є незаконними та безпідставними.

Щодо розбіжностей «Як вбачається з назви умов поставки у вартість товару на умовах CIF включається вартість фрахту та вартість страхування товару. За наявною у митниці інформацією вартість доставки одного 40-футового контейнера до митного кордону України (Одеса) з портів Китаю становить 12 787,00 дол. США. Зазначене підтверджується інформацією про вартість транспортування, наданою ДП «Укрпромзовнішекспертиза» з урахуванням відкритих цінових пропозицій підприємств, що надають послуги на ринку України, вартість контейнерних перевезень вантажів з Китаю в України складає від 11 950 до 12 050 дол. США. Загальна фактурна вартість товару з включенням в неї продавцем витрат на транспортування та страхування становить 20 256,96 дол. США. Зазначене ставить під сумнів включення у фактурну вартість товару вказану в інвойсі будь - яких понесених витрат продавцем. Сумніви щодо повноти заявлення фактурної вартості також підтверджуються пунктом 4.2. контракту, де ціна включає в себе вартість пакування та нанесеного на нього маркування» представник зазначає, що відповідно до наявної у позивача інформації і вартість доставки одного 40-футового контейнера з Китаю до митного кордону України (порт Південний) лінією МАЕРСК становить 1000 дол. США. Проте зазначена обставина ніяким чином не впливає на митну вартість товарів, оскільки сторони вільні у виборі умов договору, вартість товару є однією з істотних умов. Ціна на товар підтверджується всіма наданими до митниці документами. У даному випадку митний орган безпідставно нав`язує ціни які не співпадають з ціною позивача. Відтак, вказана обставина не є підставою для коригування митної вартості.

Також митним органом було зазначено «Додатково наданий прас-лист має адресну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа», представник зазначає, що вказана обставина не впливає на чинники митної вартості, а відтак не є законною для коригування митної вартості.

Стосовно розбіжності «Відповідно до положень ст VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватись на дійсній вартості товару (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи інший подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції)» представник заперечує та вказує, що безпідставним є посилання Відповідача на положення ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Відповідачем не наведено обставин та доказів, яким чином документи надані Позивачем порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Більш того, відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разі коли митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу.

Стосовно розбіжності «Шляхом порівняльної митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну постачальником та інформація яка міститься в ЄАІС Держмитслужби - встановлено, що рівень вартості заявленого товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україні» представник зазначає, що вказані посилання є безпідставними, оскільки порядок формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання даних інших суб`єктів господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

А також, стосовно не подання декларантом документів, що містять відомості про вартість страхування, копії митної декларації країни відправлення, висновку про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлені спеціальними експертними організаціями, представник позивача зазначає, що відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи. Не надання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості.

Таким чином, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

А тому, позивач вважає, що висновок митного органу щодо непідтвердження числового значення складових митної вартості товару є безпідставним, оскільки позивачем надано всі обов`язкові документи, визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Через канцелярію суду 08.03.2023 року (вхід. № ЕС/1941/23) від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 22 березня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, - відмовлено.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй мир» зареєстроване 27.10.2017 року номер запису 0020927. З 27.10.2017 року перебуває на обліку в Головному правлінні ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, Херсонське управління, Херсонська ДПІ.

Основний вид діяльності 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Так, судом встановлено, що 31 травня 2018 року між JIANGSU SHENGHUI IMPORT&EXPORT CO.,LTD (Китай, продавець) та ТОВ «СТРОЙ МИР» (Україна, покупець) було укладено контракт № CH-UA-18/05/31, відповідно до умов якого по цьому контракту Продавець зобов`язується продати, а Покупець оплатити і прийняти товар осветительні прибори в номенклатурі, кількості і цінам відповідно до супровідних документів (п.1.1 Контракту).

Поставка товару здійснюєтся на умовах CIF ODESSA/ CHORNOMORSK/ YUZHNIY, відповідно до міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс (в редакції 2010 року). (п.3.1 Контракту)

Транспортування товара морем в контейнері. (п. 3.3 Контракту)

Ціна за одиницу товар вказана в товаросопровідних документах. (п.4.1 Контракту)

Загальна сума контракта складає 500 000,00 USD. Ціни вказані в цьому контракті включили в собі вартість пакування, маркування, в яких поставляється товар. (п. 4.2 Контракту)

Умови оплати 100% оплата протягом 30 днів, після отримання товару на склад. (п. 5.5 Контракту)

Перелік товаросупровідних документів 3 оригінала и 3 копії морських коносаментів з описаним вантажем і завантаженої кількості: специфікація 2 оригінал, комерційний рахунок-фактура 3 оригіналу, пакувальний лист 3 оригінала. (п. 6.2 контракту)

Відповідно до додаткової угоди від 28.05.2021 року до контракту № CH-UA-18/05/31 від 31.05.2018 року сторони узгодили внести зміни до контракту, зазначивши п. 1.2 «продовжити дію контракту до 31 травня 2024 року».

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов вказаного контракту продавцем поставлено товар відповідно до специфікації № 15 від 19.11.2021 року, пакувального листа від 19.11.2021 року та інвойсу № 20211109 від 09.11.2021 року, а саме:

- Товар № 1: Люстри та бра у асортименті, загальна кількість 10923 шт. виготовлені з чорних металів, використовуються для освітлення побутових приміщень. не Містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі. Пакування картонні коробки;

- Товар № 2; Світильники електричні, лампи настільні у асортименті, що використовуються для освітлення побутових приміщень, виготовлені з кераміки, модель OL12 з пластмаси. Загальна кількість 3644 шт. не містять у своєму складі передавачі або пе6редавачі та приймачі. Пакування картонні коробки;

- Товар № 3: Частини до освітлювального обладнання побутового призначення - плафони із скла. Загальна кількість 241 шт. не містять у своєму складі передавачі або пе6редавачі та приймачі. Пакування картонні коробки.

Всього: в кількості 14808 шт. на суму 20256,96 доларів США.

Судом встановлено, що 20.12.2021 року під час декларування вказаних товарів у порядку, встановленому Митним кодексом України, Позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно, а саме в сумі 20 256,96 доларів США.

Митна вартість визначалась за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у відповідності до ст. 57, 58 Митного кодексу України.

На підтвердження митної вартості Товару та для митного оформлення Позивач надав Відповідачу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

- Пакувальний лист;

- Рахунок-фактура (інвойс);

- Коносамент;

- Автотранспортну накладну;

- Декларацію про походження товару;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) з додатками.

На електронний запит митниці, декларантом було додатково подано документи:

- Прайс-лист від постачальника (продавця);

- Комерційну пропозицію.

За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення № UA508040/2021/000284/2 від 20.12.2021 року.

Так, судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало:

1. Пунктом 4.1 розділу 4 Контракту № CH-UA-18/05/31 від 31.05.2018 передбачено, що ціна за одиницю товару, вказана у товаросупровідних документах. Відповідно до п. 6.2 розділу 6 Контракту № CH-UA-18/05/31 від 31.05.2018 серед переліку документів, які супроводжують вантаж і надаються покупцеві - «комерційний рахунок-фактура - 3 оригінали». Саме цей документ, за наявності усіх складових ціни, може вказувати на дійсну, фактичну ціну поставленого товару, і є одночасно документом за яким сплачується ціна поставленого товару.

2. Відповідно до п. 5.4 розділу 5 Контракту № CH-UA-18/05/31 від 31.05.2018 продавець приймає в якості оплати за цим контрактом всі платежі, здійснені Покупцем у вказане Продавцем місце платежу з посиланням на даний контракт. Провівши аналіз наданого для здійснення митного оформлення документів встановлено, що інвойс № 20211109 від 09.11.2021 не містить посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця, на які необхідно здійснити платежі за поставлений товар.

3. Поставка товарів здійснюється на умовах поставки CIF «ODESSA», відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Згідно з ч.2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). Відповідно до умов поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано.

4. Товар постачається на умовах поставки CIF Cost, Insurance and Freight То (... named port of destination) Вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Як вбачається з назви умов поставки у вартість товару на умовах CІF включається вартість фрахту (перевезення) та вартість страхування товару. За наявною в митниці інформацією вартість доставки одного 40-футового контейнера підвищеної місткості до митного кордону України з порту Китаю становить 340 998,46 грн, що в доларах США складає приблизно 12 787,00 (довідка про транспортні витрати № 1709/а від 17.09.2021 р.). Зазначене підтверджується інформацією про вартість транспортування різних видів товарів, наданою ДП «Укрпромзовнішекспертиза» з урахуванням відкритих цінових пропозицій підприємств, що надають послуги на ринку України та даних спеціалізованих видань. Відповідно до чого, вартість контейнерних перевезень вантажів з Китаю в Україну 40-футового контейнера підвищеної місткості складає від 11 950 до 1 2050 дол. США. Загальна фактурна вартість товару: люстри, бра, світильники та плафони зі скла з включенням у неї продавцем витрат на транспортування та страхування(вантаж переміщується в двох 40-футових контейнерах підвищеної місткості) становить 20 256,96 доларів США (Invoice № 20211109 від 09.11.2021). Зазначене ставить під сумнів включення у фактурну вартість товару вказану в Invoice № 20211109 від 09.11.2021 будь - яких витрат понесених продавцем відповідно до умов товару CIF «ODESSA».

5. Додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців.

6. Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції). Здійснивши порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну та інформації про які міститься в ЄАІС Держмитслужби - встановлено, що заявлений рівень вартості значно нижчий від рівня митної вартості аналогічних товарів, що імпортуються в Україну.

7. На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами проведеної консультації, митну вартість:

- товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу МД UA807170/2021/75009 від 10.11.2021, а саме: 4,63 Дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 12421,8* 4,63 Дол. США/кг. = 57512,934 Дол. США);

- товару № 2 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу МД UA500020/2021/219644 від 12.11.2021, а саме: 3,77 США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 2546,85 * 3,77 Дол. США/кг. = 9 601,6245 Дол. США);

- товару № 3 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу МД UA500020/2021/218854 від 05.11.2021, а саме: 3,77 США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 55,8 * 3,77 Дол. США/кг. = 210, 366 Дол. США);

Також, судом встановлено, що митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508040/2021/000423 від 21.12.2021 року.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення № UA508040/2021/000284/2 від 20.12.2021 року.

Так, судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало зазначення митним органом таких розбіжностей:

1. Пунктом 4.1 розділу 4 Контракту № CH-UA-18/05/31 від 31.05.2018 передбачено, що ціна за одиницю товару, вказана у товаросупровідних документах. Відповідно до п. 6.2 розділу 6 Контракту № CH-UA-18/05/31 від 31.05.2018 серед переліку документів, які супроводжують вантаж і надаються покупцеві - «комерційний рахунок-фактура - 3 оригінали». Саме цей документ, за наявності усіх складових ціни, може вказувати на дійсну, фактичну ціну поставленого товару, і є одночасно документом за яким сплачується ціна поставленого товару.

2. Відповідно до п. 5.4 розділу 5 Контракту № CH-UA-18/05/31 від 31.05.2018 продавець приймає в якості оплати за цим контрактом всі платежі, здійснені Покупцем у вказане Продавцем місце платежу з посиланням на даний контракт. Провівши аналіз наданого для здійснення митного оформлення документів встановлено, що інвойс № 20211109 від 09.11.2021 не містить посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця, на які необхідно здійснити платежі за поставлений товар.

3. Поставка товарів здійснюється на умовах поставки CIF «ODESSA», відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Згідно з ч.2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). Відповідно до умов поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано.

4. Товар постачається на умовах поставки CIF Cost, Insurance and Freight То (... named port of destination) Вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Як вбачається з назви умов поставки у вартість товару на умовах CІF включається вартість фрахту (перевезення) та вартість страхування товару. За наявною в митниці інформацією вартість доставки одного 40-футового контейнера підвищеної місткості до митного кордону України з порту Китаю становить 340 998,46 грн, що в доларах США складає приблизно 12 787,00 (довідка про транспортні витрати № 1709/а від 17.09.2021 р.). Зазначене підтверджується інформацією про вартість транспортування різних видів товарів, наданою ДП «Укрпромзовнішекспертиза» з урахуванням відкритих цінових пропозицій підприємств, що надають послуги на ринку України та даних спеціалізованих видань. Відповідно до чого, вартість контейнерних перевезень вантажів з Китаю в Україну 40-футового контейнера підвищеної місткості складає від 11 950 до 1 2050 дол. США. Загальна фактурна вартість товару: люстри, бра, світильники та плафони зі скла з включенням у неї продавцем витрат на транспортування та страхування(вантаж переміщується в двох 40-футових контейнерах підвищеної місткості) становить 20 256,96 доларів США (Invoice № 20211109 від 09.11.2021). Зазначене ставить під сумнів включення у фактурну вартість товару вказану в Invoice № 20211109 від 09.11.2021 будь - яких витрат понесених продавцем відповідно до умов товару CIF «ODESSA».

5. Додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа, як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців.

6. Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції). Здійснивши порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну та інформації про які міститься в ЄАІС Держмитслужби - встановлено, що заявлений рівень вартості значно нижчий від рівня митної вартості аналогічних товарів, що імпортуються в Україну.

7. На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Митним кодексом України передбачено та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4.1 Контракту «ціна за одиницю товару вказана в товаросупровідних документах».

Пунктом 6.2 Контракту передбачено, що «Перелік товаросупровідних документів 3 оригінали и 3 копії морських коносаментів с описаним вантажем і завантаженої кількості: специфікація 2 оригінали, комерційний рахунок-фактура 3 оригінали, пакувальний лист 3 оригінали».

Митний орган у рішенні зазначив, що відповідно до п. 6.2 розділу 6 Контракту № CH-UA-18/05/31 від 31.05.2018 серед переліку документів, які супроводжують вантаж і надаються покупцеві - «комерційний рахунок-фактура - 3 оригінали». Саме цей документ, за наявності усіх складових ціни, може вказувати на дійсну, фактичну ціну поставленого товару, і є одночасно документом за яким сплачується ціна поставленого товару

Представник позивача стосовно цих доводів зазначив, що відповідач у своєму рішенні підмінює поняття платіжного доручення та рахунку-фактури.

Оцінюючи надані доводи сторін та дослідивши надану копію комерційної пропозиції (Business offer) від 04.11.2021 року, суд зазначає, що вказана пропозиція містить всю необхідну інформацію (вид та ціну) відповідної одиниці товару.

Відповідач зазначає, що інвойс № 20211109 від 09.11.2021 не містить посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця, на які необхідно здійснити платежі за поставлений товар.

Дослідивши наданий до суду інвойс № 20211109 від 09.11.2021 року, суд зазначає, що вказаний інвойс містить в собі вичерпні відомості про товар, який поставляється, продавця товару, покупця товару, вартість товару. При цьому кількість та найменування товару повністю співпадають з відомостями зазначеними у Пакувальному листі наданому до митного оформлення.

Також, суд зазначає, що сторони є вільними у укладенні зовнішньоекономічного договору, а тому відсутність банківських реквізитів у відповідних документах не може вплинути на митну вартість імпортованого товару

А тому суд доходить висновку, що вказані твердження відповідача є безпідставними.

Стосовно твердження митного органу, що згідно з ч.2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування), та продавець мав надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття, суд зазначає, що відповідно до п.3.1 Контракту «Поставка товару здійсеюється на умовах CIF ODESSA/ CHORNOMORSK/ YUZHNIY, відповідно до міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс (в редакції 2010 року)».

Представник позивача з цього приводу зазначив, що умовами поставки за контрактом є базис поставки CIF, відповідно до якого саме постачальник поніс витрати на страхування товару і ці витрати включені до наданої Постачальником ціни.

Так, відповідно до правил «Інкотермс 2010» CIF - вартість, страхування та фрахт

(... назва порту призначення) означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар. Ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна. Продавець зобов`язаний укласти договір і оплачувати всі витрати і фрахт, необхідні для доставки товару до пойменованого порту призначення. Продавець також зобов`язаний укласти договір страхування, що покриває ризик втрати або пошкодження товару під час перевезення.

Таким чином, суд погоджується з думкою представника позивача, що у нього, як у покупця відсутнє зобов`язання щодо страхування та надання відповідного страхового полісу до митного органу. А тому доводи митного органу щодо необхідності надання такого страхового полісу є безпідставними.

Стосовно доводів та сумнівів митного органу, що до ціни товару продавцем включено понесені витрат представник позивача зазначив, що вказані в рішенні обставини ніяким чином не впливають на митну вартість товарів, оскільки сторони вільні у виборі умов договору, а вартість товару є однією з істотних умов. Ціна на товар підтверджується всіма наданими до митниці документами. Відтак, вказана обставина не є підставою для коригування митної вартості.

Оцінюючи надані доводи представника позивача, суд погоджується з такою думкою, що зазначена митним органом інформація стосовно вартості доставки одного 40-футового контейнера до митного кордону України (Одеса) з портів Китаю необґрунтовано застосовується до укладеного позивачем контракту, адже дійсно сторони вправі самостійно узгоджувати ціну, за якою буде здійснюватись поставка товару.

Стосовно твердження митного органу, що у наданий прайс-лист має адресну спрямованість, суд зазначає, що Прайс-лист - це нормативно-виробниче практичне і (або) довідкове видання, що містить систематизований перелік матеріалів, виробів, обладнання, виробничих операцій, послуг із зазначенням цін, а іноді коротких характеристик.

В даному випадку, дослідивши прайс-лист від 02.11.2021 року суд встановив, що вказаний прайс-лист сформований та направлений на адресу позивача та у формі таблиці відображено необхідний асортимент товару з номенклатурою та ціною за одиницю.

Суд погоджується з думкою представника позивача, що зазначення у прайс-листі адреси ніяким чином не впливає на визначення ціни за товар що поставляється, а тому вказані доводи представника відповідача відхиляються судом.

Також, суд зазначає, що безпідставним та не обґрунтованими є посилання відповідача у рішенні на положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, адже відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разі коли митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу.

А також, щодо ненадання позивачем на вимогу митного органу усіх необхідних документів, а саме: документи на підтвердження страхування, копію митної декларації країни відправлення, висновки про вартісні та якісні характеристики товару, суд зазначає, що вказані твердження є необґрунтованими, адже, як вже було встановлено судом та зазначалось вище, зобов`язання зі страхування товару покладено на постачальника, а не на покупця відповідно до умов поставки. Також матеріалами справи підтверджено, що позивачем було надано до митного оформлення митну декларацію країни відправлення. Та щодо необхідності надання висновків, відповідач не обґрунтовує необхідність надання вказаного документу та не зазначає, як саме такі висновки вплинули б на визначення митної вартості товарів.

Проаналізувавши доводи сторін, суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Також у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

До позовної заяви представник позивача надав клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу.

Заяви щодо зменшення розміри витрат від відповідача до суду не надходило.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, суд встановив, що між Адвокатським об`єднанням «Євгена Малюка» та ТОВ «Строй мир» 04.01.2021 року було укладено договір про надання правової допомоги № 1СМр, предметом якого є, зокрема, забезпечення захисту прав і законних інтересів клієнта, представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення адміністративного судочинства. (розділ І Договору)

Відповідно до п. 4.1 Договору, гонорар винагорода бюро за здійснення захисту представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.

Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення бюро позитивного результату якого бажає клієнт. (п. 4.3 Договору)

Розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро та надану в межах договору правову допомогу складається з наступних послуг, що надаються бюро, зокрема, п. 4.5.1 складання позовної заяви 2500,00 грн. (п. 4.5 Договору)

Факт надання послуг може підтверджуватись актом наданих послуг. Клієнт оплачує бюро гонорар в сумі та строки визначені відповідним актом приймання-передачі наданих послуг. (п. 4.7 Договору)

Так, судом встановлено, що 22.12.2021 року сторонами було підписано Акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 1СМр від 04.01.2021 року.

Відповідно до вказаного акту клієнту надано таку послугу: підготовка позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товару № UA508040/2021/000284/2 від 20.12.2021 року. Кількість витраченого часу 3 години. Вартість 2500,00 грн.

Загальна вартість послуг за цим Актом складає 2500,00 грн.

Також, зазначено, що цей Акт є підставою для оплати клієнтом на користь бюро вартості отриманих послуг у сумі 2500,00 грн. Вартість отриманих послуг має бути сплачена клієнтом на користь бюро в строк не пізніше 90 календарних днів, після прийняття рішення судом першої інстанції.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що фактичними та неминучими витратами на виконання вказаних робіт є сума 2000 грн., а тому, суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги до 2000,00 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги та категорію даної справи, кількість складених представником позивача процесуальних документів, наявність сформованої судової практики з розгляду даної категорії справ, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню складають 2000 грн, а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км) до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) про коригування митної вартості товарів № UА508040/2021/000284/2 від 20.12.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км) судовий збір в розмірі 5112,00 грн. (п`ять тисяч сто дванадцять гривень 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко