Справа № 420/10856/23
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2023-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
16 травня 2023 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, про стягнення середнього заробітку,-
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якій просить суд:
- зобов`язати Одеську митницю перерахувати заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1 за час затримки з 21.05.2009 року по 28.05.2019 року відповідно до індексу інфляції;
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 2 ч.1 ст.170 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду.
Судом встановлено, що у липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України (далі ДМСУ), ліквідаційної комісії Котовської митниці, Кучурганської митниці, Державного казначейства України та уточнивши свої вимоги просив суд визнати дії Кучурганської митниці та Державної митної служби України по відмові в прийнятті його на роботу в новостворену Кучурганську митницю протиправними, скасувати як незаконний наказ голови ліквідаційної комісії Котовської митниці від 29 червня 2006 року №292-к про звільнення його з посади інспектора митного поста "Кучурган" за п.1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку з ліквідацією митниці, поновити його на роботі на даній посаді, стягнути заробіток за час вимушеного прогулу та стягнення з Кучурганської митниці моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.
Зі змісту позову та Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.09.2008 року по справі №2-а-7/2008 в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2009 року постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 вересня 2008 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Котовської митниці, Кучурганської митниці, Державного казначейства України про визнання незаконною відмови в прийнятті на роботу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - скасувати та прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково, а саме:
визнано наказ голови ліквідаційної комісії Котовської митниці від №292-к 29 червня 2006 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади за п.1 ст. 40 КЗпП України» - протиправним;
зобов`язано Кучурганську митницю поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора митного поста "Кучурган" Кучурганської митниці;
стягнуто з Кучурганської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;
стягнуто з Кучурганської митниці на користь ОСОБА_1 завдану йому моральну шкоду в сумі 12 000 гривень.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.08.2011 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2009 року залишено без змін.
18.08.2009 року Роздільнянським районним судом Одеської області видано виконавчі листи на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2009 року.
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження - боржника Кучурганську митницю на Одеську митницю Державної фіскальної служби.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.05.2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, замінено сторону виконавчого провадження у справі № 511/3360/15-а, а саме: боржника Кучурганську митницю на Одеську митницю ДФС.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.10.2018 року, яка залишена без змін ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 року, подання Головного державного виконавця ВПВР ГТУЮ в Одеській області про зміну способу та порядку виконання судового рішення задоволено та змінено спосіб та порядок виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2009 року в частині задоволених вимог щодо зобов`язання Кучурганської митниці поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора митного поста «Кучурган» Кучурганської митниці, зобов`язавши Одеську митницю Державної фіскальної служби України поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора митного поста «Кучурган» Одеської митниці Державної фіскальної служби України.
24.09.2019 року Одеською митницею ДФС подано до суду апеляційної інстанції заяву про роз`яснення судового рішення, в якій заявник просить роз`яснити постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2009 року, а саме: визначити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 30.04.2020 року, у задоволенні заяви Одеської митниці ДФС про роз`яснення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2009 року відмовлено.
Позивач вказує, що в резолютивній частині постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2009 року стягнуто з Кучурганської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу без зазначення конкретної суми.
Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що спірні правовідносини між позивачем ОСОБА_1 та Одеською митницею щодо вирішення останнім питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вирішені судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Так, згідно із ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Проте позивач не ініціює у порядку встановленому законодавством питань щодо порядку та способу виконання рішення суду.
Суд вважає, ініціювання зі сторони позивача нового спору у порядку позовного провадження по спірним правовідносинам, які вирішені судом, не відповідає принципу верховенства права.
Спірні правовідносини між ОСОБА_1 та Одеською митницею вирішені постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2009 року, згідно з якою стягнуто з Кучурганської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з наступною заміною сторони та вирішенням питань про роз`яснення судового рішення.
Питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30.06.2006 року по 21.05.2009 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі стосуються виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2009 року.
Нове позовне провадження з вказаних питань не є належним способом захисту порушених прав, захист яких вирішений постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2009 року.
Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За змістом ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому КАС України принципу верховенства права.
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 267 КАС України (у чинній редакції - ст. 383 КАС) із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Процесуальним законом передбачено певну послідовність дій, які позивачу необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.170,248 КАС України,-
Адміністративний позов з додатками повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що його спірні правовідносини повинні розглядатися у встановленому законодавством порядку щодо виконання рішення суду по справі №2-а-7/2008.
Ухвала суду може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко