Справа № 320/1615/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року № 320/1615/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні

до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого

комітету Білоцерківської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання

вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 3 рішення Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №237 від 18.09.2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, а також членам їх сімей; зобов`язання Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради вчинити дії на виконання пунктів 1 та 2 рішення Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №237 від 18.09.2020 про призначення та перерахунок грошової компенсації на виконання судового рішення ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має статус член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданого Управлінням соціального захисту Білоцерківської міської ради. Позивач зазначає, що на сьогодні, її сім`я складається з п`яти осіб: з неї, матері ОСОБА_1 , чоловіка, ОСОБА_2 , та її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач зазначила, що з метою забезпечення права членів її сім`ї на отримання та користування нормою жилої площі, що гарантовано державою, її сім`я була взята на квартирний облік як багатодітна сім`я, відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 127 від 26.02.2019. Однак, звернувшись до Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 98 від 13.03.2019 позивачу було відмовлено в призначенні грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, а також членам їх сімей, оскільки ОСОБА_1 , забезпечена житлом як така, що має у власності квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 по справі №320/3816/19 позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправним та скасовано Рішення №98 від 13 березня 2019 року Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, а також членам їх сімей; зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради прийняти заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової компенсації та призначити одноразову грошову компенсацію відповідно до вимог законодавства. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 залишено без змін.

Рішенням Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 18.09.2020 №237 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації за належні до отримання приміщення окремим категоріям громадян, а також членам їх сімей, оскільки ОСОБА_1 , забезпечена житлом як така, що має у власності квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки наявність нерухомого майна у члена сім`ї не є підставою для відмови у наданні грошової компенсації. Також, зазначає, що закон не має зворотної дії у часі, а тому внесенні зміни у Порядок № 719 не можуть бути застосовані до позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що на виконання рішенням суду у справі 320/3816/19 Комісія керувалася хронологією дії нормативно-правових актів починаючи із 13.03.2019 по день прийняття оскаржуваного рішення (18.09.2020). Так, рішення про відмову у призначенні грошової компенсації позивачу, обумовлені змінами, що внесені до Порядку №719. Також, зазначає, що Комісією подано касаційну скаргу на рішення суду, а тому у разі прийняття судом касаційної інстанції рішення, що буде суперечити п. 3 Рішення Комісії від 18.09.2020, воно буде підлягати перегляду Комісією, про що зазначено в протоколі та повідомлено позивача.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 має статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням соціального захисту Білоцерківської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи позивач та її сім`я взяті на квартирний облік як багатодітна сім`я, відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 127 від 26.02.2019.

Звернувшись до Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, Рішенням Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 98 від 13.03.2019 позивачу було відмовлено в призначенні грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, а також членам їх сімей, оскільки ОСОБА_1 , забезпечена житлом як така, що має у власності квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 по справі №320/3816/19 позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправним та скасовано Рішення №98 від 13 березня 2019 року Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, а також членам їх сімей; зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради прийняти заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової компенсації та призначити одноразову грошову компенсацію відповідно до вимог законодавства.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 залишено без змін.

На виконання рішення суду у справі 320/3816/19 Комісією прийнято рішення від 18.09.2020 №237, відповідно до якого вирішено:

1. Призначити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення, розрахувавши її розмір станом на 13 березня 2019 року за формулою: ГК = (13,65 х Nс + 35,22 + (10 х Nп)) х Bг х Км + ПЗ, де: с - кількість членів сім`ї загиблого за однією категорією або кількість членів сім`ї особи з інвалідністю, на яких розраховується грошова компенсація; Nп - кількість членів сім`ї заявника, які є особами з інвалідністю або дітьми з інвалідністю і на яких розраховується грошова компенсація з урахуванням додаткових 10 кв. метрів жилої площі на кожного (у тому числі на заявника); Вг - опосередкована вартість (гривень) 1 кв. метра загальної площі житла для населеного пункту, в якому заявник перебуває на обліку як особа, що потребує поліпшення житлових умов на день звернення за грошовою компенсацією; Км - коефіцієнт збільшення опосередкованої вартості 1 кв. метра загальної площі житла для міст, визначених в абзаці другому підпункту 5 пункту 19 цього Порядку; ПЗ - витрати (гривень), пов`язані з купівлею, оформленням права власності на житло та сплатою передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно: (13,65*1 + 35,22 + (10*0))* 11834 * 1,25 + 7229,09 = 730 138,57 грн.

2. У зв`язку із зміною опосередкованої вартості спорудження житла, яка відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 02.12.2019 №286 «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України» для Київської області встановлена в розмірі 12556,00 грн., провести перерахунок раніше призначеної грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ОСОБА_1 , за формулою: ГК = (13,65 * Nc + 35,22 + (10*Nп)) * Вг * КМ +ПЗ,

Відповідно: (13,65*1 + 35,22 + (10*0))* 12556 * 1,25 + 7670,15 = 774684,80 грн.

3. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2020 р. №353 «про внесення змін до постанови від 19.10.2016 №719», комісія встановила: …. оскільки ОСОБА_1 має у власності квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 50,9 кв. м, а житлова площа 27,9 кв. м, яка відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу Української РСР (13,65 кв. м.) комісія вирішила: відмовити в призначенні грошової компенсації за належні до отримання приміщення окремим категоріям громадян, а також членам їх сімей, відповідно до підпункту 9 пункту 15 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет, територіальну цілісність України, а також членів їх сімей», із внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2020 №353 «про внесення змін до постанови від 19.10.2016 №719».

Вважаючи пункт 3 рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 719 було затверджено Порядок та умови падання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей" (далі - Порядок та умови).

Пунктом першим 1 Порядку та умов визначено, що цей Порядок та умови визначають механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України ''Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон), для осіб з інвалідністю 1-11 груп, яка настала внаслідок - поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону, та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української PCP.

Пунктом четвертим Порядку та умов встановлено, що субвенція спрямовується на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у прийнятих в експлуатацію житлових будинках на первинному та вторинному ринку або на інвестування в об 'єкти житлового будівництва відповідно до Законів України "Про інвестиційну діяльність" та "Про кооперацію" шляхом призначення і виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення сім 'ям осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону, для осіб з інвалідністю І-ІІ груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону, та які потребують поліпшення житлових умов і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української PCP.

Відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 719 (далі - Порядок 719).

Відповідно до пункту 2 Порядку 719 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають члени сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції або забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, статус яким надано відповідно до абзаців п`ятого - восьмого пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " (далі - особи, які загинули (пропали безвісти), померли) і які перебувають на квартирному обліку, за категоріями у такій черговості:

1) категорія І - дружина (чоловік) і малолітні та неповнолітні діти загиблого (в тому числі усиновлені), які проживають разом з матір`ю (батьком); дружина (чоловік), якщо в загиблого немає дітей (в тому числі усиновлених);

2) категорія II - малолітні та неповнолітні діти загиблого (в тому числі усиновлені), які на день його смерті проживали окремо від матері (батька), якщо загибла особа на день смерті була розлучена або не була розлучена і дружина (чоловік) цієї особи не була (не був) позбавлена (позбавлений) батьківських прав; малолітні та неповнолітні діти загиблого;

3) категорія III - батьки загиблого.

Відповідно до пункту 4 Порядку 719 грошова компенсація виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії отримувача грошової компенсації для членів сімей осіб, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту і статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю /-// груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, визначеній пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які потребують поліпшення житлових умов.

Як вбачається із матеріалів справи, право позивача на отримання грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення встановлено в рішенні Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі №320/3816/19, що залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 року.

Так, на виконання рішення суду відповідачем було прийнято п. 1 Рішення від 18.09.2020 №237 та призначено грошову компенсацію за належні до отримання жилі приміщення у розмірі 730 138, 57 грн., при цьому її розмір розраховано станом на 13.03.2019 року.

Згідно з ч.5 пункту 19 Порядку №719 у разі прийняття рішення про призначення заявнику грошової компенсації комісія одночасно визначає розмір такої компенсації з урахуванням опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла в населеному пункті, в якому заявник перебуває на квартирному обліку на день звернення за грошовою компенсацією і яка визначається Мінрегіоном відповідно до Порядку визначення та застосування показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затвердженого наказом Держбуду від 27 вересня 2005 р. № 174. У разі зміни опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла на день звернення заявника за грошовою компенсацією, визначеної Мінрегіоном після розрахунку комісією розміру грошової компенсації, розмір грошової компенсації підлягає перерахунку комісією без звернення заявника за умови, що на день такої зміни грошова компенсація не виплачена чи виплачена не у повному обсязі.

Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 02.12.2019 №286 затверджено наказ, яким рекомендовано до застосування нові показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України. Вартість 1 кв.м. загальної площі по Київській області стала становити - 12 556,00 грн.

Так, як вбачається із рішення станом на дату зміни опосередкованої вартості спорудження 1 кв. м загальної площі житла призначена позивачу грошова компенсація виплачена не була, а тому Пунктом 2 Рішення від 18.09.2020 №237 Комісією проведено перерахунок раніше призначеної грошової компенсації.

При цьому, пунктом 3 Рішення Комісії було відмовлено у призначенні грошової компенсації за належні до отримання приміщення, оскільки оскільки ОСОБА_1 має у власності квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 50,9 кв. м, а житлова площа 27,9 кв. м, яка відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу Української РСР (13,65 кв. м.). так, приймаючи вказане рішення відповідач керувався змінами, що були внесені Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2020 №353 до Порядку №719.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2020 №353 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. №719 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей". Вказана Постанова набрала чинності 14.05.2020.

Вказаною постановою було доповнено пункт 15 Порядку №719 пунктом 15: заявник та члени його сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію, володіють майновими правами на незакінчене будівництвом житло чи правом власності на нерухоме майно, в тому числі на житлове приміщення, що відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу Української РСР (крім житлового приміщення, яке зруйноване або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі), або таке нерухоме майно було відчужено протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав для відмови у призначенні грошової компенсації у відповідності до внесених змін до Порядку №719.

Так, вперше позивач звернулася до відповідача у січні 2019 року із заявою про призначення та виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особі-члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

Разом з тим, постанова Кабінету Міністрів "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. №719" набрала чинності після звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення грошової компенсації, а саме 14.05.2020.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України №5-рп/2002, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справах щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказує на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002).

Конституційний Суд України 22.05.2008 в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005, згідно з яким "...конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод - є їх обмеження. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно раніше закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

За таких обставин, виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій для військовослужбовців та членів їх сумей, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів, а правовідносини щодо їхнього забезпечення виникають не в момент звернення, а з моменту прийняття нормативно - правового акту, і не можуть бути припинені у зв`язку з внесенням до нього змін.

З урахуванням викладеного, відповідач приймаючи пункт 3 рішення від 18.09.2020 №237 про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення із застосуванням п.9 п. 15 Порядку №719, який введений новою редакцією Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деякими категоріями осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей (в редакції постанови Кабінету міністрів України від 06.05.2020 року №353) діяв з порушенням ст.22 Конституції України, чим було звужено зміст та обсяг соціальних гарантій позивача.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії'" від 16 грудня 1974 року, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Аналогічні висновки містяться в правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у п. 23 рішення "Кічко проти України" від 08.11.2005, а саме якщо правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що пункт 3 рішення Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №237 від 18.09.2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, а також членам їх сімей є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради вчинити дії на виконання пунктів 1 та 2 рішення Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №237 від 18.09.2020 про призначення та перерахунок грошової компенсації на виконання судового рішення ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України ).

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн. Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Білоцерківського міської ради.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №237 від 18.09.2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян, а також членам їх сімей.

Зобов`язати Комісію щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради вчинити дії на виконання пунктів 1 та 2 рішення Комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №237 від 18.09.2020 про призначення та перерахунок грошової компенсації на виконання судового рішення ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816 (однієї тисячі вісімсот шістнадцяти) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Білоцерківського міської ради.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Комісія щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення окремим категоріям громадян виконавчого комітету Білоцерківської міської ради (, адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 15).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.