Справа № 380/10477/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

15 травня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, Буського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, за участю третьої особи - Головного спеціаліста Буського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Мартинів Марії Михайлівни про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області (далі- відповідач-1), Буського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі- відповідач-2), за участю третьої особи - Головного спеціаліста Буського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Мартинів Марії Михайлівни (далі - третя особа), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 від 19.04.2023 № 46/2023 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання позивачу, який 18.11.2021 отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати відповідача-2 розглянути заяву-анкету позивача про оформлення (видачу) посвідки на тимчасове проживання та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Буського відділу Головного управління ДМС України у Львівській області про примусове повернення від 19.04.2023 № 46/2023, яким громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 зобов`язано залишити територію України до 14.05.2023, - до ухвалення рішення в цій справі.

Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення від 19.04.2023 № 46/2023 позивач вимушений виїхати за межі України до 14.05.2023. Тому, у разі задоволення позовних вимог, не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити та унеможливити виконання рішення у даній справі.

За правилами ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подану заяву, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, який 18.11.2021 отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , строком дії до 14.11.2022.

Зі змісту листа Головного управління ДМС України у Львівській області від 03.05.2023 № 02-841 слідує, що 25.10.2022 ОСОБА_1 звертався до Буського РВ ГУДМС у Львівській області із заявою щодо обміну посвідки на тимчасове проживання. Оскільки в цей період був тимчасово призупинений прийом заяв від громадян Російської Федерації до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює умови подання громадянами російської федерації заяв про отримання адміністративних послуг в міграційній сфері, ОСОБА_2 було відмовлено в обміні посвідки та надано письмову відповідь від 27.10.2022 за вих. № 4621-458/4621.1-22. Громадянин ОСОБА_3 не звертався до Управління з питань еміграції, тимчасового перебування та протидії нелегальній міграції ГУ ДМС у Львівській області з питання обміну посвідки на тимчасове проживання. Оскільки ОСОБА_3 не здійснив обмін посвідки на тимчасове проживання у визначений Постановою КМУ від 01.11.2022 № 1232 період, йому припинені підстави для перебування на території України. Буським РВ ГУДМС у Львівській області відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за ознаками ч. 1 ст. 203 КУпАП, накладене адміністративне стягнення та прийняте рішення про примусове повернення за межі території України. Встановлений термін покинути територію України до 14.05.2023. Посвідку на тимчасове проживання вилучено.

Відповідно до штампу ДМС України на 43-ій сторінці паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , номер паспорта НОМЕР_2 , Буським відділом ДМС у Львівській області прийнято рішення про примусове повернення від 19.04.2023 № 46/2023, зобов`язано залишити тереторію України до 14.05.2023.

Не погодившись із таким рішенням відповідача-2, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС).

За приписами ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з`ясувати, зокрема, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Відтак, позов забезпечується з метою вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, у випадку прийняття його на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 п. 10 Порядку про продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 рішення про відмову в продовженні строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається, зокрема, у разі, коли виявлено факти невиконання іноземцем та особою без громадянства рішення суду чи органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну.

Зазначене рішення може бути оскаржене до територіального органу ДМС (у разі, коли рішення прийняте територіальним підрозділом ДМС), ДМС або суду.

Ураховуючи оскарження позивачем рішення відповідача-2 про відмову у видачі посвідки та вимоги про виїзд з України до 14.05.2023, суд вважає, що надання судом оцінки такому рішенню при вирішенні цього спору без вжиття відповідних заходів забезпечення позову не забезпечить реального захисту порушеного права позивача, оскільки дія оспорюваного рішення має наслідком видворення позивача за межі України.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд зауважує, що у разі вжиття заходів забезпечення позову права відповідачів у даному випадку не порушуються, у той же час права позивача будуть захищені. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зважаючи на те, що завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України), з метою попередження заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення від 19.04.2023 №46/2023 про відмову у вдачі посвідки та вимоги про виїзд з України до 14.05.2023, оскільки дія оспорюваного рішення може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, суд задовольняє заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись статтями 5, 77, 150-154, 241-243, 248, 256 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Буського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (80500, Львівська обл., м. Буськ, вул. Паркова, 8) від 19.04.2023 № 46/2023 про зобов`язання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) залишити територію України до 14.05.2023.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кисильова О.Й.