Справа № 286/1217/23
Суддя: Гришковець А. Л.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/1217/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постанову поліцейського СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області сержанта поліції Древецького Миколи Геннадійовича від 24.07.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №652938 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125, ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 та ч.1 ст.126 КУпАП України скасувати, а адміністративну справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень та сплачений ним судовий збір стягнути з відповідача на його користь, мотивуючи тим, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125, ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 та ч.1 ст.126 КУпАП України та піддано штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що він 24.07.2022 о 15 год. 37 хв. в с. Хлупляни по вул. Центральна, керуючи транспортним засобом, був без мотошолома, перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки, при зміні руху не вмикнув покажчик повороту, подав звуковий сигнал без необхідності в населеному пункті, незареєстрований у Державтоінспекції у встановленому законом порядку, не мав права керування даним транспортним засобом, а саме без відповідної категорії, не пред`явив поліса обов`язкового страхування.

Він вважає, що дана постанова є незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена з грубими порушеннями Конституції України, норм матеріального та процесуального права України, оскільки під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245,276,278,279 та 280 КпАП України, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Він дійсно у вказаний час рухався на мопеді марки «DELTA» по вул. Центральна у с. Хлупляни та не мав при собі всіх необхідних документів. Під`їхавши до магазину, увімкнув покажчик повороту та зупинився на узбіччі, але перебував ще на мопеді, коли під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі. При цьому, на вказаній дорозі відсутня будь-яка дорожня розмітка, а тому він не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки. Крім того, він не подавав жодних звукових сигналів.

На пропозицію працівника поліції надати документи, він пояснив, що забув документи вдома та може їх надати. Працівник поліції повідомив, що за допущене ним правопорушення винесе йому попередження, після чого він розписався в якомусь журналі.

В його присутності постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилась, розгляд справи не здійснювався, права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, йому не оголошувались. Його не було повідомлено, ким буде розглядатися справа. Йому навіть не було нада можливість надати пояснення по суті справи, не з`ясовувалось, чи має він посвідчення водія відповідної категорії.

Ознайомившись з постановою у справі про адміністративне правопорушення, копія якої міститься в матеріалах виконавчого провадження в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, він виявив, що підписи від його імені в постанові (п.п. 8, 9) йому не належать, а виконані невідомою особою.

Крім того, в пунктів 9 зазначено, що постанову йому вручено 08.08.2022. Однак, більше з вказаними працівниками поліції він не зустрічався, постанова про адміністративні правопорушення на його адресу засобами поштового зв`язку не направлялась. Про винесення вказаної постанови він дізнався лише після отримання її від державного виконавця Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенської районі Житомирської області про відкриття виконавчого провадження.

Інспектором не дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, а саме: не роз`яснювались права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, оскільки порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Така правова позиція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладена у постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

Також звертає увагу, що в оскарженій постанові не зазначено жодного пункту ПДР України, який не дотримано водієм.

Представником відповідача - Головного управління Національної поліції в Житомирської області подано відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог. При цьому, зазначили, що водій при керуванні автомобілем (т/з), зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. В даному випадку позивач порушив ПДР України,

Підставою зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , слугувало керування транспортним засобом не зареєстрованим в законному порядку, без мотошолому, перетин суцільної лінії горизонтальної розмітки, при зміні напрямку руху не увімкнення покажчика повороту, подача звукового сигналу без необхідності в населеному пункті. Даний факт підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейських.

Отже, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 652938 від 24.07.2022 винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України і, цей факт підтверджується матеріалами справи. Тому доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що подія мала місце 24.07.2022, ГУНП в Житомирській області фактично позбавлене права виконати свій обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 77 КАС України, щодо надання відеозапису події, по причині збігу строків зберігання.

Доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення нею правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.ст 121, 126, 125, 122 КупАП, є безпідставними та не обґрунтованими, а крім того жодними доказами не підтвердженими.

Твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Тому відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення. Доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи. Позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні.

Відповідь на відзив позивачем не надавалася.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Врахувавши доводи сторін, наведені в їх заявах по суті справи, та дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №652938 від 24.07.2022, вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.5,6 ст.121, ч.ч.1,2 ст.122, ст.125, ч.ч.1,2 ст.126 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 2400 грн., за те, що він 24.07.2022 о 15 год. 37 хв. в с. Хлупляни по вул. Центральна, керуючи транспортним засобом був без мотошолома, перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки, при зміні руху не вмикнув покажчик повороту, подав звуковий сигнал без необхідності в населеному пункті, незареєстрованим у Державтоінспекції у встановленому законом порядку, не мав права керування даним транспортним засобом, а саме без відповідної категорії, не пред`явив поліса обов`язкового страхування (так у постанові).

Об`єктивною стороною правопорушень, за які було притягнуто до відповідальності позивача, є керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака та порушення правил користування мотошоломами (ч.ч.5,6 ст.121 КУпАП), керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила та не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії, поліса обов`язкового страхування, не мала права керування даним транспортним засобом, а саме без відповідної категорії (ч.ч.1,2 ст.126 КУпАП), порушення вимог розмітки проїзної частини, порушення правил попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку (ч.ч.1.2 ст.122 КУпАП) та подання звукового сигналу без необхідності у населеному пункті (ст.125 КУпАП).

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, серед яких і те, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ч.5 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ч.1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ст.125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, що тягне за собою попередження.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху України (ПДР) останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 1.10. ПДР під "механічним транспортним засобом" розуміється транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Буквальне тлумачення наведеного визначення не дає прямої і виключної відповіді на те, які транспортні засоби відносяться до механічних, а які ні. Тим більше друге речення не містить таких слів як "виключно" або "тільки", тому сказати, що цей термін застосовується виключно або тільки щодо тракторів, самохідних машин і механізмів, а також тролейбусів та транспортних засобів з електродвигуном потужністю понад 3 кВт не можна. Тому у першу чергу, слід застосовувати визначення ПДР термінів "транспортний засіб" та "мопед". Під якими розуміється "пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів" та "двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт", відповідно.

Згідно з п.2.13 ПДР до транспортних засобів категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 кум.см. або електродвигун потужністю до 4 кВт. При цьому, пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт. Вказане свідчить про те, що до категорія А1 належать транспортні засоби, зокрема скутери з електродвигуном потужністю до 3 до 4 кВт, позаяк саме вони належать до механічних транспортних засобів у розумінні законодавства. На ці транспортні засоби право керування передбачає наявність дозвільних документів.

Правила дорожнього руху визначають механічний транспорт як транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Оскільки мопед і скутер мають двигун з робочим об`ємом до 50 см3 чи електродвигун потужністю до 4 кВт - вони є механічними транспортними засобами та підлягають обов`язковій реєстрації. Якщо ж потужність електродвигуна перевищує 4 кВт, то такі мопед чи скутер теж треба реєструвати, але вже в категорії А, тобто як мотоцикли.

Згідно з ПДР всі механічні транспортні засоби повинні в обов`язковому порядку бути зареєстровані протягом 10 днів після їх придбання, одержання чи переобладнання (п.п. 30.1), а керування транспортним засобом, що не був зареєстрований у сервісномуцентрі МВС, забороняється законом (п.п. 2.9).

Тобто, враховуючи вищевикладене, мопед марки «Дельта», з робочим об`ємом двигуна 110 кубічних сантиметрів, вважається згідно національних ПДР саме "механічним транспортним засобом" та підлягає обов`язковій реєстрації. Відповідно положення пункту 2.1. ПДР повною мірою застосовуються і до водіїв мопедів марки «Дельта», з робочим об`ємом двигуна 110 кубічних сантиметрів, яким керував позивач.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів (п.2.3 «г» ПДР). Відповідно до п. 2.1 «А» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, а також без номерного знака (п.2.9 «в» ПДР).

Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом ( п.9.2 ПДР). Відповідно до п.9.5 ПДР подавати звукові сигнали у населених пунктах забороняється, крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді (ДТП). Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється (п.34.1 ПДР).

Позивач в позовній заяві вказує, що інспектором не дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, а саме: не роз`яснювались права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення йому не вручалась. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, оскільки порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 8. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» полії відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 9 Розділу 111 Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ч.1 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.6 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Однак, будь-яких доказів, що поліцейським дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, а саме: роз`яснювались права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надавалася водію можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги, суду надано не було. Відповідно порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду наведена у постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

Крім того, в постанові інспектор Древецький М.Г. не вказав жодного пункту Правил дорожнього руху України, який було порушено позивачем. В свою чергу Верховний Суд у справі № 537/2088/17 від 15.05.2019 зазначив, що при ухваленні постанови поліцейський має вказати, який конкретно пункт ПДР порушила особа.

У постанові по справі №357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотоматеріали. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідачем же не надано суду достатніх та належних доказів факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а саме: порушення правил користування мотошоломом, перетинання суцільної лінії горизонтальної розмітки, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, подачу звукового сигналу без необхідності в населеному пункті.

Таким чином, за встановлених обставин справи та визначеного правового врегулювання, беручи до уваги доводи сторін та оцінюючи надані письмові докази, відсутність будь-яких доказів з боку відповідача, суд приходить до висновку про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 652938 від 24.07.2022, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.5,6 ст.121, ч.ч.1,2 ст.122, ст.125, ч.ч.1,2 ст.126 КУпАП, та відповідно про наявність підстав для задоволення позову та закриття провадження по справі.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. в дохід держави, який відповідно до ст.139 КАС України слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись ст. 293 КУпАП, ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 243-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №652938 від 24.07.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.5,6 ст.121, ч.ч.1,2 ст.122, ст.125, ч.ч.1,2 ст.126 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 3400 грн., визнати протиправною та скасувати.

Справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 10031, м. Житомир вул. Старий Бульвар, 5/37), на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп..

На рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Л. Гришковець