Справа № 120/5682/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

15 травня 2023 р. Справа № 120/5682/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Руслана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В поданому адміністративному позові позивач оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови позивачу з 01.07.2021 у нарахуванні щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

Ухвалою від 08.05.2023 адміністративний позов залишено без руху з підстав того, що позивачем пропущено 6-ти місячний строк звернення до суду з вимогами за період з 01.07.2021 по 03.11.2022.

09.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування даного клопотання позивач покликається на необізнаність порушеного права на виплату; на зміну свого постійного місця проживання у період з жовтня 2021 по січень 2022, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті позивача. Також указує, що з 24 лютого 2022 року в країні іде війна, що погано впливає на його маральний та фізичний стан.

Дослідивши матеріали позовної заяви та доводи клопотання про поновлення строку звернення до суду, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.

За приписами частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись. Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його звернення у квітні 2023 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Також, позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду, з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак посилання позивача на неналежне повідомлення про не проведення нарахування доплати до пенсії та звернення до відповідача з листом як на поважні причини пропуску строку звернення до суду, судом відхиляються.

Відповідно до клопотання позивач не наводить аргументів щодо поважності причин за період з 01.07.2021 по 01.10.2021, а відтак вимоги в цій частині підлягають поверненню без розгляду відповідно до положень ч. 2 ст. 123 КАС України.

Щодо періоду з 01.10.2021 по січень 2022, то позивач вказує на зміну свого постійного місця проживання у період з жовтня 2021 по січень 2022, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у його паспорті.

Суд критично оцінює такі доводи, оскільки у паспорті міститься лише відмітка від 31.12.2021. Проте інші докази, які б вказували на об`єктивну неможливість позивача звернутися до суду, щоби не залежали від дійсної його волі суду не надано, тому причини пропуску строку судом визнаються не поважними, що є підставою для повернення без розгляду цієї частини вимог.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом, що відповідає практиці Європейського Суду з прав людини (далі - Суд).

Так, Суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Щодо періоду з лютого 2022, то позивач покликається на військові дії, та свій моральний та фізичний стан.

Суд ураховує, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 №2102-ІХ , із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і по сьогодні.

Запровадження воєнного стану є безумовною підставою, яка відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 29.09.2022р. у справі № 500/1912/22 вказав, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного вище, суд доходить висновку, що з 24.02.2022 діють обставини, які є поважними, та не залежали від дійсної волі заявника, а відтак позивачу слід поновити строк звернення до суду з вимогами за період з 24.02.2022 по 03.11.2022.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з вимогами щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" за період з 01.07.2021 по 23.02.2022.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині вимог за період з 01.07.2021 по 23.02.2022 повернути позивачу без розгляду.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк на звернення з вимогами щодо виплати йому щомісячної доплати згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 за період з 24.02.2022 по 03.11.2022

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала в частині відмови в понолені або продовжені пропущеного процесуального строку, повернені позовної заяви може бути оскаржена.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна