Справа № 380/16183/22
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року

справа №380/16183/22

провадження № П/380/16311/22

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Раєнко О.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за первісним позовомГоловного управління ДПС у Львівській області, представникХомин Н.М.
до профізичної- особи підприємця ОСОБА_1 , представник- Олексів Н.М., Думич І.А. про стягнення податкового боргу
та за зустрічним позовомОСОБА_1 , представник Олексів Н.М., Думич І.А.
до проГоловного управління ДПС у Львівській област, представник- Хомин Н.М. про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління ДПС у Львівської області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (якого в подальшому замінено на фізичну особу ОСОБА_1 ), в якому просило про стягнення податкового боргу у розмірі 1257030,00 грн.

22.02.2023 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.12.2021 за №26948/13-01-07-14, №26949/13-01-07-14, №26950/13-01-07-14.

Позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області, обґрунтовані тим, що заборгованість відповідача перед бюджетом станом на 26.09.2022 становить 1257030,00 грн., а саме, по:

- податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) -1256010,00 грн;

- штрафних санкціях, донарахованих в поточному році за актом перевірки - 1020,00 грн.

Вищезазначену заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становлять нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно до податкових повідомлень-рішень:

- № 24948/13-01-07-14 від 02.12.2021, яким визначено суму грошового зобов`язання розмірі 1249550,00 грн.;

- № 24949/13-01-07-14 від 02.12.2021, яким визначено суму грошового зобов`язання розмірі 6460,00 грн.

Заборгованість по штрафних санкціях, донарахованих в поточному році за актом перевірки становлять нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно до податкового повідомлення-рішення № 24949/13-01-07-14 від 02.12.2021, яким визначено суму грошового зобов`язання розмірі 1020,00 грн.

Згідно п.п. 59.1. ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу, в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.

На адресу відповідача надіслано податкову вимогу від 25.01.2022 № 0-1320.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та докази, просила позов задоволити повністю.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 , обґрунтовані тим, що податкові повідомлення-рішення від 02.12.2021 за № 26948/13-01-07-14, № 26949/13-01- 07-14, №26950/13-01-07-14 прийняті на підставі акту № 20368/13-01- 07-14-03/ НОМЕР_1 від 28.10.2021 «Про результати документальної позапланової перевірки платника податків - ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками з 05.06.2018 по 14.05.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску з 05.06.2018 по 14.05.2021».

Податкові-повідомлення рішення № 26948/13-01-07-14 від 02.12.2021 про збільшення грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 1249550,00 грн. та № 26949/13-01-07-14 від 02.12.2021 про застосування штрафної фінансової санкції за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 6460,00 грн. є протиправними, оскільки ОСОБА_1 у період з 01.10.2019 по 14.05.2021, як фізична особа-підприємець, з 01.10.2019 не переходив на загальну систему оподаткування, як про це зазначає Відповідач за зустрічним позовом в Акті перевірки.

Позивач за зустрічним позовом, у вказаний період з 01.10.2019 по 14.05.2021, перебував на спрощеній системі оподаткування, а саме був платником єдиного податку 2 групи, подавав до контролюючого органу податкові декларації платника єдиного податку та сплачував єдиний податок за встановленою ставкою, на підтвердження чого додав відповідні податкові декларації та платіжні доручення про оплату податку.

Згідно із п. 297.1. ст. 297 ПК України, платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів в тому числі і податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце достачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, а також що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи.

Позивач за зустрічним позовом не подавав до контролюючого органу жодних заяв про відмову від спрощеної системи оподаткування, а також не отримував жодних рішень від контролюючого органу про анулювання його реєстрації як платника єдиного податку та виключення з реєстру платників єдиного податку.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом, як платник єдиного податку 2-ї групи, у період з 01.10.2019 по 14.05.2021 згідно вимог глави 1 розділу XIV ПК України був звільнений від обов`язку нараховувати, сплачувати та подавати звітність з податку на додану вартість.

З огляду на викладене, донарахування ОСОБА_1 податку на додану вартість за період з 01.10.2019 по 14.05.2021 та штрафних санкцій за неподання податкових декларацій з цього податку є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо податкового-повідомлення рішення № 26950/13-01-07-14 від 02.12.2021, яким до позивача за зустрічним позовом застосовано штраф за порушення вимог п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44 ПК України внаслідок ненадання оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

Однак, ненадання позивачем за зустрічним позовом документів до перевірки зумовлено неотриманням останнім жодних документів визначених чинним законодавством про інформування факту здійснення контролюючим органом податкової перевірки та необхідності подання відповідних документів.

Зі змісту Акта перевірки, в останньому відсутня будь-яка інформація про те, що в період проведення перевірки (з 18.10.2021 по 22.10.2021) відповідачем за зустрічним позовом надавались (надсилались) ОСОБА_1 запити щодо необхідності надання документів та, відповідно, що були складені акти про ненадання позивачем (відмову від надання) документів їx копій) та про перелік таких документів.

Крім цього, вважає, що в даному випадку має також застосовуватись положення п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України щодо неможливості застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення № 26950/13-01-07-14 від 02.12.2021 про застосування штрафної санкції згідно п. 121.1. ст. 121 ПК України за ненадання документів є неправомірним та підлягає скасуванню.

Представник позивача за зустрічним позовом в судовому засідання позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та докази, просила в задоволені первісного позову відмовити повністю та задоволити зустрічний позов.

Представники відповідача за зустрічним позовом в судовому засідання позовні вимоги заперечила, надала суду додаткові пояснення та докази, просила в задоволені зустрічного позову відмовити повністю та задоволити первісний позов.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді 15.11.2022 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Ухвалою суду від 22.02.2023 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 380/16183/22 за позовом Головного управління ДПС у Львівської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Судом встановлені наступні обставини:

На підставі акту № 20368/13-01- 07-14-03/ НОМЕР_1 від 28.10.2021 «Про результати документальної позапланової перевірки платника податків - ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками з 05.06.2018 по 14.05.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску з 05.06.2018 по 14.05.2021», Головним управлінням ДПС у Львівської області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № 26948/13-01-07-14 від 02.12.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 1249550,00 грн., з яких 999640,00 грн. - податкове зобов`язання та 249910,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- № 26949/13-01-07-14 від 02.12.2021 про застосування штрафної (фінансової) санкції за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 6460,00 грн. (код платежу 14060100);

- № 26950/13-01-07-14 від 02.12.2021 про застосування штрафної (фінансової) санкції за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» у розмірі 1020,00 грн. (код платежу 21081103).

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач за первісним позовом вважає, що у відповідача за первісним позовом є узгоджені та несплачені податкові зобов`язання (спірні податкові повідомлення-рішення), які підлягають стягненню, а позивач за зустрічним позовом вважає противними та такими, що підлягають скасуванню ці ж спірні податкові повідомлення-рішення, відповідно відсутні підстав для стягнення податкового боргу.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачем за первісним позовом та частково враховуються аргументи позивача за зустрічним позовом з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку таких податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

ФО-П ОСОБА_1 04.06.2018 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, номер запису про державну реєстрацію 0089952. На податковому обліку в податковому органі перебуває з 05.06.2018 за № 20.

Позивачем за зустрічним позовом було подано заяву 07.06.2018 №10999/10 про перехід як платника єдиного податку на 2 групу.

Відповідно до поданої заяви ФО-П ОСОБА_1 був зареєстрований платником єдиного податку на 2 групі із ставкою 20 відсотків, дата початку застосування ставки та групи - з 01.07.2018.

Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято рішення від 24.09.2019 № 2929/10/58-6 про виключення ФО-П ОСОБА_1 з реєстру платника податку єдиного податку з 01.10.2019 відповідне рішення скеровано позивачу на податкову адресу.

У подальшому позивачем за зустрічним позовом прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності від 14.05.2021.

28.10.2021 відповідачем за зустрічним позовом проведено перевірку позивача, про що складений акт № 20368/13-01-07-14-03/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової перевірки платника податків - ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками з 05.06.2018 по 14.05.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску з 05.06.2018 по 14.05.2021».

За результатом вказаної перевірки Головним управлінням ДПС у Львівської області прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Щодо позовних вимог Головного управління ДПС у Львівської області фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 1257030,00 грн. суд зазначає наступне:

Згідно із п. 42.1. ст. 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно із п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно із п. 42.3. ст. 42 ПК України, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно із п. 42.5. ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно із ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

59.3. Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

59.4. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

59.5. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно із п. 95.2. ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, податкова вимога (яка надсилається в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення) повинна бути надіслана контролюючим органом на адресу за місцем проживання платника податків або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи; в протилежному випадку, у разі допущення контролюючим органом помилки при відправленні такої вимоги, зокрема, в частині невірно зазначеної адреси платника податків, така вимога вважається неврученою платнику податків, а платник податків - не повідомленим належним чином про наявність податкового зобов`язання.

Як встановлено судом, податкова вимога від 25.01.2022 надіслана ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання ОСОБА_1 з 21.05.2018 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, податкова вимога від 25.01.2022 № 0-1320 про сплату податкового боргу у сумі 1257030,00 грн. була надіслана платнику податків ОСОБА_1 не за місцем проживання, що сторонами по справі не заперечується.

Таким чином, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, які б надали можливість пересвідчитись, що податковим органом було належним чином повідомлено відповідача за первісним позовом про наявність податкового боргу, визначеного податковою вимогою, суд вважає, що позивачем за первісним позовом порушено порядок надіслання податкової вимоги, а відтак, у нього відсутнє право вимагати сплату цього боргу в судовому порядку.

Відповідно позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівської області фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 1257030,00 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.12.2021 за №26948/13-01-07-14, №26949/13-01-07-14, №26950/13-01-07-14, суд зазначає наступне:

Податковими повідомленнями рішеннями № 26949/13-01-07-14 та № 26948/13-01-07-14 від 02.12.2021, ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість».

В цій частині зустрічних позовних вимог судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято рішення від 24.09.2019 № 2929/10/58-6 про виключення ФО-П ОСОБА_1 з реєстру платника податку єдиного податку з 01.10.2019 року, вказане рішення позивачем за зустрічним позовом не оскаржене, належних та допустимих доказів про його скасування суду не надано.

Згідно із п.п. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, платники

єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених

цим же Кодексом, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 28.10.2021 №20368/13-01-07-14-03/ НОМЕР_1 (скеровано позивачу за податковою адресою рекомендованим відправленням №15) та встановлено наступні порушення:

- не подано податкові декларації по податку на додану вартість за листопад-грудень 2019, січень - грудень 2020, січень-травень 2021, чим порушено п.п. 49.18.1. п. 49.18. ст. 49, п. 203.1. ст. 203 ПК України;

- порушено вимоги п.185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 189.1. ст. 189., п.п. б п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.5 ст. 198, п. 200.1., п. 200.4. ст. 200, п. 201.1., п. 201.10. ст. 201 ПК України, в результаті чого донараховано ПДВ на суму 999640,00 грн., в тому числі за березень 2020 на суму 300000,00 грн., за вересень 2020 на суму 695600,00 грн., за грудень 2020 на суму 1440,00 грн., за березень 2021 на суму 1600,00 грн., за травень 2021 на суму 1000,00 грн.

Вказані порушення позивач за зустрічним позовом, спростовує лише тим, що з 01.10.2019 не переходив на загальну систему оподаткування, та здійснював підприємницьку діяльність, у період з 01.07.2018 по 14.05.2021, в тому числі у спірний період з 01.10.2019 по 14.05.2021, на спрощеній системі оподаткування, а саме був платником єдиного податку 2 групи.

Такі аргументи судом не враховуються, оскільки ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення від 24.09.2019 № 2929/10/58-6 про виключення ФО-П ОСОБА_1 з реєстру платника податку єдиного податку з 01.10.2019, відповідно у позивача виник обов`язок перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України.

Позивач за зустрічним позовом жодним чином не спростовує аргументи відповідача про те, що:

Згідно із п. 181.1. ст. 181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу.

Платником податку за 2019 задекларовано дохід у сумі 1498500,00 грн. Вказаний дохід, перевищує розмір визначений п.181.1. ст.181 ПК України, а тому ФО-П ОСОБА_1 підлягає обов`язковій реєстрації платником ПДВ.

Реєстрація платників ПДВ врегульована статтями 180 - 183 ПК України, а також регламентується «Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130, та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за №1456/26233.

Сума доходу, отримана ФО-П ОСОБА_1 від реалізації товарів/послуг за останні 12 календарних місяців (01.01.2019 - 31.12.2019), становить 1498500,00 грн., при цьому згідно інформації з ЦБД ДРФО України про нараховані/виплачені доходи сума виплаченого доходу за період з 01.10.2018 по 30.09.2019 тобто протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 грн. та становить 1499590,00 грн. платнику податків після переходу на загальну систему оподаткування слід було до 11.10.2019 подати у Кам`янка-Бузьку ДПІ ГУ ДПС у Львівській області заяву на реєстрацію платником податків на додану вартість за формою 1-ПДВ, однак таку заяву у зазначений термін платник податків не подав, чим порушено п.183.2 ст.183 ПК України.

ФО-П ОСОБА_1 не подав податкові декларації по податку на додану вартість за листопад та грудень 2019, усі місяці 2020 та за період з січня по травень 2021, чим порушено п.п. 49.18.1. п. 49.18. ст. 49, п. 203.1. ст. 203 ПК України.

Окрім зазначених правопорушень, перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 11.01.2020 по 14.05.2021 встановлено заниження ФО-П ОСОБА_1 податкових зобов`язань на загальну суму 999640,00 грн.

Таким чином, в цій частині позовних вимог позивача за зустрічним позовом слід відмовити, оскільки рішення про виключення ФО-П ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку з 01.10.2019 року, ним не оспорюється, а про те, що сума доходу, отримана ФО-П ОСОБА_1 від реалізації товарів/послуг за останні 12 календарних місяців (01.01.2019 - 31.12.2019), становить 1498500,00 грн. і є підставою для обов`язкової реєстрації платником ПДВ, ним же не спростовується.

Також в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Львівській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.12.2021 №26950/13-01-07-14 про застосування штрафної (фінансової) санкції за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» у розмірі 1020,00 грн. судом встановлено наступне.

Згідно із п.п. 16.1.5. п. 16.1. ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Однак в цій частині судом враховуються аргументи позивача за зустрічним позовом про те, що згідно із абзацу першого пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються.

Обставина встановлення Кабінетом Міністрів України на всій території України (у спірний період) карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), сторонами у справі не заперечується.

Відповідно в цій частині позовні вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Львівській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.12.2021 № 26950/13-01-07-14 про застосування штрафної (фінансової) санкції за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» у розмірі 1020,00 грн. підлягають задоволенню.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються аргументи ГУ ДПС у Львівській області про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 та частково враховуються аргументи ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Львівській області.

Відповідно позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Львівської області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення податкового боргу - відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 02.12.2022 № 26950/13-01-07-14.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (, 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) 10,18 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 15.05.2023 року.

Суддя Гавдик З.В.