Справа № 280/784/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2023 року м. Дніпросправа № 280/784/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Соловей Л.О.

за участі представника відповідача Запорізької обласної прокуратури Запорожської Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коцюби Максима Володимировича про перегляд у зв`язку з виключними обставинами постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року в справі № 280/784/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року в справі № 280/784/21 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора (далі - Офіс), Запорізької обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнано протиправним та скасовано рішення першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) за №20 від 23 листопада 2020 року про неуспішне проходження прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використання комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснення повноваження прокурора.

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №2496к від 24 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області з 29 грудня 2020 року.

Поновлено ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури з 30 грудня 2020 року на посаді прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області або на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженням в органах Запорізької обласної прокуратури.

Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2020 року по 14 червня 2021 року в розмірі 119 881,70 грн., з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року скасоване, ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 21 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Авраменко А.С., залишено без задоволення, а постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №280/784/21 - без змін.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кацюба М.В. 03 квітня 2023 року звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у зв`язку з виключними обставинами, в обґрунтування якої вказав, що Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року в справі № 1-р(ІІ)/2023 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури"

(щодо гарантій незалежності прокурора) (справа № 3-5/2022(9/22)) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 6 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення встановлено, що пункт 6 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зазначає, що судом апеляційної інстанції при вирішенні цієї справи застосовано норму, яка визнана неконституційною.

Просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У запереченнях на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами відповідач Офіс просить відмовити в задоволенні заяви.

У відзиві на заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами відповідач Запорізька обласна прокуратура просить відмовити у задоволенні заяви.

До судового засідання позивач та її представник не з`явились, про дату час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Представником позивача подана суду заява про розгляд заяви за відсутності сторони позивача. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе розглянути заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами за відсутності позивача та її представника.

Представник відповідача Запорізької обласної прокуратури в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви.

Представник відповідача Офісу Генерального прокурора до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе розглянути заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами за відсутності представника цього відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача Запорізької обласної прокуратури, дослідивши обставини справи, суд доходить до висновку, що заява не може бути задоволена.

Судом встановлено, що з 2015 року ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури на прокурорських посадах. Наказом прокурора Запорізької області від 15 грудня 2015 року №803 ОСОБА_1 призначена на посаду прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 19 вересня 2019 року №113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» позивачем 07 жовтня 2019 року подано заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

За результатами проходження першого етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, який проводився Першою кадровою комісією Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), створеною наказом Генерального прокурора від 10 вересня 2020 року №422 (із змінами, внесеними наказом від 24 листопада 2020 року №556), який відбувся 23 жовтня 2020 року, позивач отримала 66 балів.

Першою кадровою комісією 23 листопада 2020 року прийнято рішення №20 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора», у якому, зокрема, зазначено, що «враховуючи що прокурор Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань і умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрала 66 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, вона не допускається до проходження наступних етапів атестації», у зв`язку з чим « ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію».

Керівником Запорізької обласної прокуратури 24 грудня 2020 року виданий наказ №2496к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області з 29 грудня 2020 року за пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Підставою прийняття спірного наказу визначено рішення кадрової комісії від 23 листопада 2020 року №20.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки позивач за наслідками складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора набрала 66 балів, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту, то Перша кадрова комісія, ухваливши спірне рішення, яке є предметом позову, діяла відповідно до наведених приписів Закону № 113-ІХ і Порядку № 221, тому дійшов висновку про відсутність підстави для задоволення решти позовних вимог щодо скасування спірного наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України, відповідно до частини першої якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року в справі № 1-р(ІІ)/2023 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури"

(щодо гарантій незалежності прокурора) (справа № 3-5/2022(9/22)) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 6 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення встановлено, що пункт 6 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення" Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-IX, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність положення пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX, відповідного до якого з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру", застосованого судом апеляційної інстанції при вирішенні цієї справи, могла бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, якщо б судове рішення, яке просить переглянути позивач, підлягало б виконанню та не було б виконане на час ухвалення Конституційним Судом України Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року в справі № 1-р(ІІ)/2023.

В спірному випадку постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, яке просить переглянути ОСОБА_1 у зв`язку з виключними обставинами, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , відповідно, це судове рішення не підлягало виконанню.

Відтак, зважаючи на приписи пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС, за якими підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, враховуючи, що судове рішення, яке просить переглянути заявник, не підлягало виконанню, суд доходить до висновку про відсутність підстав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, для перегляду у зв`язку з виключними обставинами постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 01 березня 2023 року в справі № 1-р(ІІ)/2023 прямо вказано про втрату чинності положеннями закону саме з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 01 березня 2023 року.

Відтак, саме з 01 березня 2023 року втратили чинність положення пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX, відповідного до якого з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Оскільки Рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення Рішення, є логічним висновок, що Рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року № 1-р(ІІ)/2023 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у цій справі виникли до прийняття такого рішення.

Доводи заявника про відсутність ретроактивності Рішення Конституційного Суду України спростовані приведеними вище висновками суду.

Суд зазначає, що правовідносини, за вирішенням яких позивач звернувся до суду з позовом у 2021 році, стосувались питання звільнення з органів прокуратури у зв`язку з неуспішним проходженням атестації 23 жовтня 2020 року, тобто до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 01 березня 2023 року № 1-р(ІІ)/2023, та припинились, тобто не продовжують існувати (тривати) після ухвалення Рішення.

Частиною четвертою статті 368 КАС України встановлено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви про перегляд постанови суду апеляційної інстанції у зв`язку з виключними обставинами.

Керуючись статтями 328, 361, 368-369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Коцюби Максима Володимировича про перегляд у зв`язку з виключними обставинами постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року в справі № 280/784/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з дати постановлення 15 травня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 травня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко