Справа № 420/363/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/363/23

Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К. Дата і місце ухвалення: 08.03.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області до Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2023 року Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Болградського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івашинського В.І. про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 02.12.2022р. про поновлення на посаді голови Кубейської сільської ради ОСОБА_1 з 27 травня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Болградського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івашинського В.І. про розмір витрат виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 02.12.2022р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у начальника відділу Болградського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івашинського В.І. не було підстав для відкриття 02.12.2022р. виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022р. по справі №420/9107/21, оскільки рішення суду відсутнє у передбаченому статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» переліку виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону. До того ж, рішення суду по справі №420/9107/21 про поновлення ОСОБА_1 повноважень Кубейського сільського голови з 27.05.2021р. виконано сільрадою 28.11.2022р., тобто до відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови начальника відділу Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івашинського В.І. про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 02.12.2022р. та про розмір витрат виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 02.12.2022р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області судові витрати у розмірі 4962,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Болградський відділ державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 08.03.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції необґрунтованого виходив з того, що перед відкриттям виконавчого провадження НОМЕР_1 державним виконавцем не перевірено факт виконання Кубейською сільською радою рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022р. по справі №420/9107/21. Судом не враховано, що Законом України «Про відкриття виконавчого провадження» не передбачено обов`язку державного виконавця здійснення перевірки факту виконання боржником виконавчого документа до відкриття виконавчого провадження.

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повне виконання Кубейською сільською радою Болградського району Одеської області покладених на неї зобов`язань судовим рішенням по справі №420/9107/21 шляхом видання т.в.о. сільського голови Кубейської сільської ради Тетяною Заїм розпорядження від 28.11.2022р. №333-К «Про прийняття ОСОБА_1 ». За твердженнями апелянта, належним виконанням судового рішення є:

- прийняття на сесії сільської ради рішення про визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії восьмого скликання Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 27.05.2021р. №199VIII «Про висловлення недовіри Кубейському сільському голові ОСОБА_1 та дострокове припинення повноважень Кубейського сільського голови» та поновлення ОСОБА_1 повноважень сільського голови з 27.05.2021р.;

- на підставі відповідного рішення видача розпорядження про поновлення ОСОБА_1 повноважень Кубейського сільського голови з 27.05.2021р.

Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022р. по справі №420/9107/21 виконано сільською радою у спосіб, визначений цим рішенням. В подальшому це знайшло своє підтвердження у судовому рішенні по справі №420/83/23. Твердження апелянта про відсутність у нього обов`язку здійснення перевірки факту виконання боржником рішення суду до відкриття виконавчого провадження Кубейська сільська рада вважає необґрунтованими та такими, що не підкріплені посиланням на відповідні норми Закону. До того ж, у державного виконавця була можливість закрити безпідставно відкрите виконавче провадження, ознайомившись з позицією боржника з цього приводу, викладеною у заяві від 06.12.2022р. Замість цього, відповідачем виносилися постанови про накладення на Кубейську сільську раду Болградського району Одеської області штрафу за невиконання вимог виконавчого документу, які перешкоджають нормальній діяльності сільської ради.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022р. у справі №420/9107/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022р., визнано протиправним та скасовано рішення сьомої сесії восьмого скликання Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 27 травня 2021 року №199VIII «Про висловлення недовіри Кубейському сільському голові ОСОБА_1 та дострокове припинення повноважень Кубейського сільського голови». Поновлено ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27 травня 2021 року.

На виконання зазначеного судового рішення т.в.о. Кубейської сільської ради видано розпорядження від 28.11.2022р. №333-К «Про прийняття ОСОБА_1 », яким поновлено ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27.05.2021р.

29.11.2022р. Кубейською сільською радою на 25 сесії 8-го скликання прийнято рішення про висловлення недовіри та дострокове припинення повноважень Кубейського сільського голови ОСОБА_1 .

За заявою стягувача ОСОБА_1 про примусове виконання рішення суду начальником відділу Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинським В.І. винесено 02.12.2022р. постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання рішення №420/9107/21, виданого 26.08.2022р. Одеським окружним адміністративним судом.

Того ж дня, начальником відділу Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинським В.І. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження НОМЕР_1, якою визначено для боржника Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаних постанов про відкриття виконавчого провадження та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області оскаржила їх в судовому порядку.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022р. у справі №420/9107/21 виконано Кубейською сільською радою Болградського району Одеської області у спосіб, вказаний у судовому рішенні ще до відкриття виконавчого провадження, тоді як вказану обставину не перевірено державним виконавцем. А відтак, за висновками суду, начальником відділу Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинським В.І. протиправно винесено постанову від 02.12.2022р. про відкриття виконавчого НОМЕР_1 з примусового виконання рішення №420/9107/21, виданого 26.08.2022р. Одеським окружним адміністративним судом, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню. Оскільки, позовна вимога про скасування постанови ВП НОМЕР_1 від 02.12.2022р. про розмір витрат виконавчого провадження є похідною та винесена в межах незаконно відкритого виконавчого провадження НОМЕР_1, тому дана вимога також підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки зроблено судом першої інстанції з не правильним застосуванням норм матеріального права з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа визначено у статті 4 Закону №1404-VIII.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно із приписами пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Міністерство юстиції України наказом від 02.04.2012р. №512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802) затвердило Інструкцію з організації примусового виконання рішень, розділом VI «Фінансування виконавчого провадження» якої передбачено, що фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону. Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Якщо у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа витрати виконавчого провадження, які здійснювалися приватним виконавцем за рахунок власних коштів, не були стягнуті, приватний виконавець за потреби виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом та цією Інструкцією.

Аналіз наведених вище норм Закону №1404-VІІІ дозволяє зробити висновок, що при надходженні до державного виконавця заяви стягувача та виконавчого документа, державний виконавець повинен прийняти одне з двох рішень: постанову про відкриття виконавчого провадження або повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Нормами частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII регламентовано вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби.

При цьому, колегія суддів констатує, що на цій стадії державний виконавець не має ані повноважень, ані можливості перевірити, чи вимоги виконавчого документа виконані боржником добровільно до дати подання стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження.

Висновки суду першої інстанції про те, що рішення суду у справі №420/9107/21 виконане боржником Кубейською сільською радою до відкриття виконавчого провадження, а держаний виконавець не перевірив фактичного виконання боржником рішення суду, колегія суддів визнає помилковими. Як вже зазначалося, на стадії відкриття виконавчого провадження в державного виконавця немає повноважень перевіряти фактичне виконання рішення суду; натомість, державний виконавець перевіряє, чи виконавчий документ відповідає вимогам частини першої статті 4 Закону №1404-VІІІ, а також чи немає інших підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, що і було ним зроблено.

Приписами ст.26 Закону №1404-VІІІ на державного виконавця покладено обов`язок не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа прийняти постанову про відкриття виконавчого провадження.

У цей же строк державний виконавець, на підставі статті 42 Закону №1404 та пункту 2 розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зобов`язаний винести постанову про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є підставою для закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ.

Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 14.01.2021р. по справі №750/2414/17, де зазначено, що аналізуючи положення Закону України «Про виконавче провадження» можна дійти висновку, що на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду. На цьому етапі він повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», чи надано усі документи. Відтак, якщо немає підстав для повернення виконавчого документа, державний виконавець відкриває виконавче провадження, а перевірка виконання рішення суду здійснюється вже після відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, спірні постанови про відкриття виконавчого провадження та про розмір витрат виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 02.12.2022р. винесено начальником відділу Болградського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івашинським В.І. у межах повноважень, визначених законом, та відповідають встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції при вирішені спору не правильно застосовано норми матеріального права, тому колегія суддів доходить висновку, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 08.03.2023р. підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області до Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 травня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук