Справа № 761/15149/22
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/279/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у місті Києві, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у м.Києві, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати винесену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5668637 від 26.07.2022 р., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 26.07.2022 р. о 15 год. 21 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки «Ford», модель «Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Ак.Туполєва біля будинку № 18-Б в м.Києві, не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1«а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст. 126 КУпАП. Оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що не порушував ПДР України та відповідачами не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності із законом, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 29.08.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи.

Представник відповідача Головного управління національної поліції у м.Києві в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшов його відзив на позов, у якому він виклав заперечення проти нього та просив відмовити в його задоволенні.

З врахуванням думки присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд вирішив здійснювати розгляд за відсутності осіб, які не з`явились.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 26.07.2022 р. посадова особа відповідача 2, а саме інспектор патрульної поліції УПП у м.Києві ДПП НП України Босенко А.В., винесла відносно позивача постанову, якою притягнула останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 26.07.2022 р. о 15 год. 21 хв. позивач, керуючи транспортним засобом марки «Ford», модель «Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Ак.Туполєва біля будинку № 18-Б в м.Києві, не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1«а» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст. 126 КУпАП.

Вимоги пункту п.2.1«а» ПДР України встановлюють, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що ПДР України не порушував, оскільки транспортним засобом не керував, а лише здійснював прибирання у його салоні, при цьому посадова особа під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надала жодного доказу на підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення, тому на думку позивача було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що стороною відповідача суду не надавалось доказів вчинення позивачем правопорушення визначеного в оспорюваній постанові, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначеної події технічними приладами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Так, стороною відповідача не підтверджено належними та допустимими доказами факту керування позивачем транспортним засобом, що свідчило б про його обов`язок мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Також судом встановлено, що разом з оспорюваною постановою відносно позивача також був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 28.10.2022 р. у справі № 761/18886/22, яка набрала законної сили, встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема наданими доказами не підтверджено факт керування останнім транспортним засобом, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що посадовою особою відповідача 2 в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, посадовою особою відповідача 2 не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч.6 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, стороною відповідача не надано суду жодних доказів в обґрунтування правомірності дій посадової особи під час винесення відносно позивача оспорюваної постанови.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5668637 від 26.07.2022 р., винесену посадовою відповідача 2, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд вважає, що адміністративний позов у частині вимог до відповідача Головного управління Національної поліції у м.Києві задоволенню не підлягає, оскільки посадова особа, яка винесла відносно позивача постанову, є працівником саме Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, яке жодним чином не підпорядковується Головному управлінню Національної поліції у м.Києві, що свідчить про відсутність порушень прав позивача з боку Головного управління Національної поліції у м.Києві під час винесення оспорюваної постанови.

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 248,10 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративним позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у місті Києві, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5668637 від 26.07.2022 р., винесену інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Босенко Анастасією Василівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП.

В решті вимог адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 10 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: