Справа № 600/3389/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/3389/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС У Чернівецькій області про застосування фінансових санкцій № 00000/3676/0901 від 09.07.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що на оскаржуване рішення відповідача про застосування фінансових санкцій прийнято на підставі матеріалів кримінального провадження № 0000027 від 18.03.2020 Слідчого управління ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо позивача, а дане кримінальне провадження відносно нього закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Оскільки в основу винуватості позивача відповідач поклав матеріали кримінального провадження, які не підтверджують вини останнього, тому виключають можливість притягнення його відповідальності із застосуванням фінансових санкцій за порушення якого він не вчиняв.

Враховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі та визнати протиправним та скасувати рішення.

За вказаною позовною заявою ухвалою суду від 21.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суду заяву представника позивача про поновлення строку для звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом та поновити пропущений строк звернення до суду.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

В обґрунтування заперечень відповідач вказував, що позивач не мав права зберігати та транспортувати тютюнові вироби без марок акцизного податку встановленого зразка, тому, як суб`єкт господарювання, він несе відповідальність за вчинення правопорушення згідно норм Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Оскільки, позивачем допущено порушення п. 20 ч. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 1251 від 27.11.2010 Про затвердження положення про встановлення, збереження, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України, ст. 11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в частині зберігання, транспортування тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, відповідач вважає, що оскаржуване рішення прийнято правомірно.

Під час розгляду справи по суті, позивач та його представник правом, передбаченим ст. 163 КАС України не скористалися, відповідь на відзив до суду не надали, пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення, з посиланням на відповідні докази, не навели.

З матеріалів справи також видно, що ні позивач, ні його представник, правами передбаченими КАС України не скористалися, клопотання про долучення додаткових доказів на спростування позиції відповідача не заявляли, письмові заяви щодо зміни предмету або підстав позову не подавали.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 04.01.2019 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецької області, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 52) .

17.03.2020 в рамках проведення операції Акциз 2020 та Щит співробітниками Державної прикордонної служби в Чернівецькій області спільно з ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області на АЗС Євро нафта, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, смт. Берегомет, по вул. Центральна, 171/А встановлено факт транспортування незаконно виготовлених тютюнових виробів з метою збуту. В подальшому, працівниками ГУ ДФС у Чернівецькій області в ході огляду транспортного засобу марки Mercedes Vito 112 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача виявлено та вилучено незаконно виготовленні тютюнові вироби марки Марбле без марок акцизного податку України в кількості 16 картонних ящиків, всього в загальній кількості 8 тис. пачок, які є підакцизними товарами.

Згідно протоколу огляду місця події від 17.03.2020, при огляді транспортного засобу, який перебував під керуванням позивача марки Mercedes номерний знак НОМЕР_1 із застосуванням технічних засобів відео фіксації було виявлено та вилучено тютюнові вироби марки Марбле в кількості 16 картонних ящиків ( 8 тис. пачок по 500 пачок в ящику) без марок акцизного податку (а.с. 47 - 50).

Відповідно до пояснень від 17.03.2020, наданих позивачем, 17.03.2020 він придбав у чоловіка на ім`я ОСОБА_2 16 ящиків тютюнових виробів марки Марбле без марок акцизного податку по ціні 375 доларів за ящик на загальну суму 6 тис. доларів США. Указані тютюнові вироби були придбані ним з метою подальшої реалізації на території Чернівецької області для отримання прибутку. В подальшому, будучи на АЗС «Євро-Нафта», що розташована за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, смт. Берегомет, по вул. Центральна, 171/А, працівниками правоохоронних органів встановлено факт транспортування ним незаконно виготовлених тютюнових виробів з метою збуту та проведено огляд місця події (а.с. 55 - 56).

Згідно протоколу дослідження Чернівецького обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоров`я України № 58 від 14.07.2020, доставлений зразок тютюнових виробів (сигарети з фільтром) марки «Marble» по досліджених показниках не відповідають вимогам ДСТУ ГОСТ 3935:2004 «Сигарети. Загальні технічні умови» (p.4) (а.с. 72).

06.05.2021 Головне управління ДФС у Чернівецькій області листом за вих. № 374/24-97-03-21 направило на адресу Головного управління ДПС у Чернівецькій області копії матеріалів кримінального провадження № 0000027 для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій відносно позивача (а.с. 59).

За результатами розгляду матеріалів кримінального провадження № 0000027 від 17.03.2020, Головним управління ДПС у Чернівецькій області винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 09.07.2021 № 00000/3676/0901, яким на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до позивача застосовано штраф у сумі 318298,80 грн, за порушення п. 20 ч. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 1251 від 27.11.2010, п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України, ст. 11 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в частині зберігання, транспортування тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка (а.с. 44).

Згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій вартість товару згідно матеріалів кримінального провадження за №0000027 від 18.03.2020, становить 60000 дол. США, курс долара США. Згідно даних НБУ станом на 17.03.2020 становив 26,5249 грн. Отже вартість товару становить - 159149,40 грн, відтак сума фінансових санкцій складає 318298,80 грн (159149,40 грн Х 200%) (а.с. 45).

У відзиві відповідач стверджував, що оскаржуване рішення отримано позивачем 15.07.2021. Однак, дослідженням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресованого позивачу встановлено, що в ньому відсутній підпис останнього про отримання оскаржуваного рішення (а.с. 46 на звороті).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2022 по справі № 600/7007/21-а, яке набрало законної сили, позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 318298,80 грн до місцевого бюджету (а.с. 8 - 9).

28.07.2022 по справі № 600/7007/21-а виданий виконавчий лист (а.с. 10).

11.08.2022 Путильським відділом державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову відкрито виконавче провадження ВП № 69620067 з примусового виконання виконавчого листа № 600/7007/21-а виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу на підставі у розмірі 318298,80 грн (а.с. 11).

Як зазначав позивач, про оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 09.07.2021 № 00000/3676/0901 він дізнався лише після отримання 11.08.2022 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 69620067 від 11.08.2022 та витягу рішення суду по справі № 600/7007/21-а від 13.05.2022, а отримав фактично оскаржуване рішення лише 28.09.2022, що підтверджується листом ГУ ДПС У Чернівецькій області № 6877/6/24-13-09-02 вiд 27.09.2022.

Вважаючи рішення про застосування фінансових санкцій протиправним, 29.09.2022 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який надійшов до суду 04.10.2022.

Враховуючи наведене, ухвалою суду від 21.10.2022 заяву представника позивача про поновлення строку для звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом та поновити пропущений строк звернення до суду.

Судом також встановлено, що ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у справі № 600/7007/21-а зупинено стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 318298,80 грн за виконавчим листом від 28.07.2022, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом по справі № 600/7007/21-а, на підставі якого постановою начальника Путильського відділу державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Лікарем І.В. відкрито виконавче провадження № 69620067 від 11.08.2022 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі № 600/7007/21-а відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишено судове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі №600/7007/21-а в силі.

Згідно інформації про виконавче провадження від 12.05.2023, на час розгляду даної справи в суді виконавче провадження ВП № 69620067 зупинено на підставі ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у справі № 600/7007/21-а.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР наведено терміни, які вживаються у наступному значенні:

тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання;

незаконний обіг спирту етилового, коньячного, плодового, зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання.

Маркування тютюнових виробів, які реалізуються в Україні, здійснюється в порядку визначеному ч. 3 ст. 11 ст. 11 Закону № 481/95-ВР.

За вимогами абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

За приписами п. 226.1, 226.2, 226.8, 226.9 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Згідно п. 20, 24 ч. 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України. Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України маркованих з порушенням вимог цього Порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється.

Відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону (п. 228 ст. 228 ПК України).

Частиною 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР визначені розміри фінансових санкцій у вигляді штрафів.

Зокрема, у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Тобто, вказаними вище законодавчими нормами не передбачено доказової бази та переліку документів, що складаються правоохоронними, податковими органами, які є достатніми для підтвердження факту зберігання, реалізації фальсифікованих тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. Крім того, Закон № 481/95-ВР не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив виробництво, зберігання, транспортування чи реалізацію фальсифікованих тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або підробленими марками акцизного податку, а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 17 цього Закону, є сам факт виробництва, зберігання, транспортування чи реалізації фальсифікованого товару особою за місцем проведення господарської діяльності.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 30.04.2020 у справі № 819/548/16.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно ч. 4 ст. 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Відповідно до п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, серед іншого, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване рішення про застосування до позивача фінансових санкцій прийняте за результатами розгляду матеріалів, які надійшли від органів досудового розслідування для прийняття відповідного рішення; висновки органів досудового розслідуванням є обов`язковими як для відповідача, так і для суду в частині того, чи мали місце такі дії та чи вчинені вони позивачем. Відтак, повторне доведення цих фактів в адміністративному судочинстві не вимагається.

Вказані матеріали достеменно підтверджують факт зберігання та транспортування позивачем тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка з метою їх подальшої реалізації, що містить склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17 Закону № 481-95/ВР, та має наслідком застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Оскільки, в ході розгляду справи по суті підтверджено факт зберігання та транспортування позивачем тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка з метою їх подальшої реалізації, суд вважає, що відповідач правомірно застосував до позивача штраф у розмірі 318298,80 грн.

Стосовно доводів позивача щодо покладення в основу оскаржуваного рішення матеріалів кримінального провадження № 000027 від 17.03.2020, які не підтверджують його вину, а тому виключають можливість притягнення його до відповідальності із застосуванням фінансових санкцій за правопорушення якого він не вчиняв, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване рішення про застосування фінансової санкції винесено на підставі копії матеріалів кримінального провадження № 0000027 від 17.03.2020.

З метою офіційного з`ясування всіх обставин справи, ухвалою суду від 21.10.2022 з ГУ ДПС у Чернівецькій області витребувано наступні докази: рішення Головного управління ДПС У Чернівецькій області про застосування фінансових санкцій № 00000/3676/0901 вiд 09.07.2021; докази надіслання (вручення) позивачу оскаржуваного рішення; розрахунок суми штрафних санкцій, які були визначені позивачу оскаржуваним рішенням № 00000/3676/0901 вiд 09.07.2021; всі документи та матеріали, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішенням № 00000/3676/0901 вiд 09.07.2021.

Частинами 7 та 9 ст. 80 КАС України встановлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані, в т.ч.: подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що ні позивач, ні відповідач не надали до суду постанову про закриття кримінального провадження № 000027 від 17.03.2020 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

В супереч вимог ч. 2 та 4 ст. 79, ч. 7 ст. 80 КАС України, позивач не подав разом із позовною заявою постанову про закриття кримінального провадження № 000027 від 17.03.2020 та не повідомив суд про неможливість подання цього доказу з об`єктивних причин, а відповідач - не повідомив суд про причини неможливості подання вказаного доказу.

Приписами ч. 9 ст. 80 КАС України встановлено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Із змісту ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.03.2021 у справі № 727/2768/21 про знищення речових доказів по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР № 0000027 від 17.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч 1 ст. 204 КК України видно, що осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним придбанням з метою збуту або зберіганням з цією метою, а також збутом чи транспортуванням з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів без марок акцизного податку, в тому числі власників вказаної підакцизної продукції, не встановлено, у зв`язку з чим кримінальне провадження № 000027 від 17.03.2020 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Копія постанови про закриття кримінального провадження відповідно до ч. 5 ст. 284 КПК України направлена прокурору для перевірки законності та обґрунтованості прийнятого рішення. Прокурором вказана постанова перевірена та не скасована, а, отже, є законною та залишається в силі, оскільки не оскаржувалась в будь якому іншому порядку.

Так, згідно ч. 1 ст. 204 КК України незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів караються штрафом від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

За приписами ч. 6 ст. 78 КАС України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена така ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Положеннями п. 111.1, 111.3 ст. 111 ПК України встановлено, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення не звільняє фізичну особу чи посадових (службових) осіб юридичної особи у передбачених законом випадках від юридичної відповідальності інших видів. Притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, що передбачає встановлення контролюючими органами вини особи, не передбачає презумпції наявності вини фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи у випадках притягнення фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи до юридичної відповідальності інших видів та не звільняє від обов`язку її доведення в порядку, передбаченому законом.

Водночас, суд звертає увагу, що обставини, встановлені у межах кримінального провадження, не є обов`язковими під час розгляду справи щодо застосування до особи адміністративної відповідальності, а закриття кримінального провадження не є підставою для звільнення суб`єкта господарювання від юридичної відповідальності або скасування відповідного рішення про застосування фінансових санкцій, у тому випадку, якщо судом було встановлено інші обставини, які підтверджують факт порушення платником податку вимог податкового законодавства.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 30.04.2020 у справі № 819/548/16.

Як зазначалося вище, та не заперечувалося сторонами під час розгляду справи по суті, кримінальне провадження № 000027 від 17.03.2020, згідно матеріалів яких прийнято оскаржуване рішення, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Суд зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони саме цією особою умисно.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт зберігання та транспортування позивачем тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка з метою їх подальшої реалізації, суд вважає, що відповідач правомірно виніс оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій.

В позовній заяві позивач не заперечував факт зберігання та транспортування тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка з метою їх подальшої реалізації.

В той же час, факт зберігання та транспортування позивачем тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка з метою їх подальшої реалізації підтверджується наявними в матеріалах справи протоколом огляду місця події від 17.03.2020, поясненнями позивача від 17.03.2020, протоколом дослідження № 58 від 14.07.2020.

Враховуючи наведене, суд відхиляє твердження позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, оскільки наведена обставина не звільняє його від фінансової відповідальності передбаченої Законом № 481/95-ВР.

Згідно ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, в т.ч: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч. 1 ст. 9 та ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Положеннями ч. 1 та п. 4, 5, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. В позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав, свобод та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень, тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів з боку відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. ст. 74 та 75 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Під час розгляду справи по суті позивач не довів належними засобами доказування обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішення, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 - А, м. Чернівці, Чернівецька область, ).

Суддя В.К. Левицький