Справа № 420/1053/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1053/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати дії Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) протиправними та скасувати квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.01.2023 якими відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» (65012, м. Одеса, вул. Шмідта Лейтенанта, 15, , ІПН 32) у реєстрації податкових накладних №43 від 27.12.2022 на загальну суму 6000000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1000000,00 грн, №45 від 29.12.2022 на загальну суму 7761341,32 грн, в т.ч. ПДВ 1293556,89 грн, №44 від 30.12.2022 на загальну суму 358546,26 грн, в т.ч. ПДВ 59757,71 грн;

зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені товариством з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» (65012, м. Одеса, вул. Шмідта Лейтенанта, 15, , ІПН 32) податкову накладну №43 від 27.12.2022 на загальну суму 6000000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1000000,00 грн, податкову накладну №45 від 29.12.2022 на загальну суму 7761341,32 грн, в т.ч. ПДВ 1293556,89 грн, податкову накладну №44 від 30.12.2022 на загальну суму 358546,26 грн, в т.ч. ПДВ 59757,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вимоги ДПС України щодо виправлення податкових накладних №43 від 27.12.2022, №45 від 29.12.2022, №44 від 30.12.2022 в частині накладення підпису попереднього директора товариства з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» ОСОБА_1 є не тільки неправомірними, а й неможливими до виконання, що суттєво порушує права позивача та унеможливлює належне виконання свого обов`язку, встановленого пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Представник позивача вказує, що на дату складання, відповідно до статті 187 ПК України, податкових накладних №43 від 27.12.2022, №45 від 29.12.2022, №44 від 30.12.2022, директором ТОВ «ДД-СТРОЙ» була Михайлюченко Тетяна Володимирівна, яка мала повноваження щодо складання даних документів та чинний електронний підпис. На дату реєстрації податкових накладних (12.01.2023 та 13.01.2023, тобто у межах строків, визначених абзацами 14 - 18 пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України), директором ТОВ «ДД-СТРОЙ» був ОСОБА_2 , який мав повноваження щодо реєстрації документів та чинний електронний підпис.

Таким чином, на переконання представника позивача, контролюючими органами ДПС було не вірно здійснено перевірку відповідності електронного підпису та неправомірно видано квитанції про відхилення накладних, що є очевидним перевищенням повноважень, адже жодних належних причин що заважали ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не було виявлено. Чинне законодавство та порядок реєстрації податкових накладних не передбачає такої підстави для відхилення реєстрації податкової накладної як відміну посадової особи, що склала податкову накладну та посадової особи, що подала її для реєстрації. В даному випадку складання та реєстрація податкових накладних здійснена директором підприємства, що мав відповідні повноваження.

На підставі викладеного, не погоджуючись з рішенням відповідача, ТОВ «ДД-СТРОЙ» звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідачем до суду надано відзив на адміністративний позов, згідно якого представник відповідача зазначає, що ДПС України не погоджується з доводами позивача та оскаржувані дії є цілком законними та обґрунтованими.

В обґрунтування правової позиції представник відповідача зазначає, що Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246. Вказаним Порядком визначено критерії за якими контролюючий орган повинен перевірити подані для реєстрації спірні податкові накладні № 43 від 27.12.2022, № 44 від 30.12.2022, № 45 від 29.12.2022. Втім, у спірних правовідносинах контролюючий орган взагалі не здійснював перевірку зазначених податкових накладних на відповідність усім визначеним критеріям згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, зокрема на предмет: дотримання вимог, установлених пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі Кодекс); наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми ПДВ відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, оскільки мала місце відмова у прийнятті податкових накладних № 43 від 27.12.2022, № 44 від 30.12.2022, № 45 від 29.12.2022 до реєстрації, а не відмова в їх реєстрації в ЄРПН.

Таким чином, представник відповідача зазначає, що оскільки фактично податковим органом не було прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, то зобов`язання відповідача зареєструвати вказані податкові накладні є передчасним, так як повноваженнями щодо вирішення питання про реєстрацію ПН в ЄРПН, у відповідності до положень податкового законодавства, наділені саме податкові органи.

У відзиві зазначено також, що за інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з 05.01.2023 ОСОБА_2 є керівником ТОВ «ДД-Строй». ТОВ «ДД-Строй» набуто статусу суб`єкта електронного документообігу 10.01.2023 відповідно до першого надісланого електронного документу. Податкові накладні № 43 від 27.12.2022, № 44 від 30.12.2022, № 45 від 29.12.2022, надіслані на реєстрацію ТОВ «ДД-Строй», складені з 27.12.2022 по 30.12.2022 до набуття права підпису ОСОБА_2 , що й згідно квитанцій від 13.01.2023 (копії додаються) стало підставою для відмови у прийнятті (а не відмовою у їх реєстрації) на реєстрацію зазначених податкових документів до ЄРПН, з підстав порушення вимог ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - відомості про особу, яка склала податкову накладну, не відповідають КЕП особи, що підписала даний документ. Податкова накладна складається відповідно до п. 187.1 ст. 187 Кодексу за фактом «першої події», що в силу вимог Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначають як конкретний момент проведення господарської операції, так і повноваження посадових осіб платника податку на її здійснення. Згідно чинного законодавства накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа, а як наслідок колишній директор, як відповідальна особа за діяльність товариства у період обіймання своєї посади, мав завершити процедуру створення складених документів їх підписанням, до завершення своїх повноважень.

У зв`язку з цим, направлені на реєстрацію податкові накладні, датованих з 27.12.2022 по 30.12.2022, безумовно мали складатись чинним на той час керівником товариства, за його волі та з його відома, що мало підтвердитись накладанням його кваліфікованим електронним підписом, який згідно вимог ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» має презумпцію його власно ручного підпису. А відтак, у разі зміни керівника на підприємстві, електронний документ, який був створений на дату дії повноважень попереднього керівника, але не підписаний чинним його КЕП, вважається не завершеним (створеним) згідно вимоги статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», якими зазначено, що накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. При цьому, новий керівник не може підписати такий документ, оскільки діє в рамках іншого Договору, дата набрання чинності якого відрізняється від дати створення електронного документу, та ніяким чином не ідентифікує посадову (уповноважену) особу, яка брала участь у виписуванні податкової накладної по першій події.

Крім того, матеріали позову не містять жодних доказів реалізації права на розширення кола підписантів для реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування, шляхом повідомлення про таку особу орган ДПС за основним місцем обліку відповідно до Порядку № 557. У зв`язку з цим, можливість підписання електронних документів від імені автора іншою особою у даному випадку не узгоджується з положеннями Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», який є одним із критеріїв перевірки податкової накладної для реєстрації в ЄРПН.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що позивач діяв у порядок, спосіб та термін, визначений статтею 201 Податкового кодексу України оскільки склав податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєстрував їх в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Абзацами 14-18 пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України забезпечено право позивача на реєстрацію податкових накладних до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому складені податкові накладні. Виникнення податкових зобов`язань позивача 27.12.2022, 29.12.2022 та 30.12.2022 підтверджується випискою по рахунках, виданою Головним управлінням ДКСУ в Одеській області №41 від 18.01.2023. 12.01.2023 та 13.01.2023 за підписом чинного директора Білокаменського Едварда Михайловича позивач, отримавши кредит для виписки податкових накладних, через Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних було направлено податкові накладні №43 від 27.12.2022, №45 від 29.12.2022, №44 від 30.12.2022. Таким чином, позивач діяв у порядок, спосіб та термін, визначений статтею 201 Податкового кодексу України у межах гарантованого для платника податків строку, тобто до 15 числа січня місяця.

Також представник позивача зазначає, що відмова ДПС України у реєстрації податкових накладних №43 від 27.12.2022, №45 від 29.12.2022, №44 від 30.12.2022 шляхом формування квитанцій, є формальною та відхилення реєстрації податкових накладних відбулось із порушенням законодавчо визначених підстав та процедури, що порушує права позивача, як платника податків та перешкоджає виконанню обов`язку, встановленого пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. ДПС України у відзиві на позовну заяву не наведено інших підстав для відмови у відмови реєстрації податкових накладних №43 від 27.12.2022, №45 від 29.12.2022, №44 від 30.12.2022, які передбачені статтею 201 ПК України, окрім як Формальне позбавлення можливості реалізувати позивачу свою законну діяльність. Чинне законодавство України та порядок реєстрації податкових накладних не передбачає такої підстави для відхилення реєстрації податкової накладної як відміну посадової особи, що склала податкову накладну та посадової особи, що подала її для реєстрації.

Таким чином, на переконання представника позивача, обмеження права позивача було допущено ДПС України через надмірний формалізм, а не відповідно до чинного законодавства України (інше тезами та доказами, доданими до відзиву на позовну заяву не доведено). При цьому, орган управління позивача був незмінний - директор, обсяг повноважень директора Статутом позивача не змінювався. Відомості про попереднього та нового директора були наявні у Єдиному державному реєстрі та ДПС України було обізнане про законні зміни у керівному складі позивача.

Разом з тим, представник позивача вказує, що твердження відповідача про те, позивач у разі недостатності коштів на електронному рахунку був зобов`язаний самостійно сплатити податкові зобов`язання не спростовують та не анулюють гарантованого права позивача як платника податків на реєстрацію податкових накладних у строк до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому складені податкові накладні. Позивач як платник податків у даних спірних правовідносинах мав два альтернативні варіанти правомірної поведінки та обрав найвигідніший для нього, який є гарантованим Податковим кодексом України та порушення якого є неприпустимим.

Ухвалою суду від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року задоволено клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву на адміністративний позов.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до висновку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» зареєстровано 05.01.2023 року за номером 012058566. Основний вид діяльності: організація будівництва будівель КВЕД 41.10.

Згідно з рішенням одноособового учасника ТОВ "ДД-СТРОЙ" від 04.01.2023 року звільнено з посади директора товариства ОСОБА_1 з 04.01.2023 року та призначено на посаду директора товариства ОСОБА_2 з 05.01.2023 року.

ОСОБА_2 на підставі наказу ТОВ "ДД-СТРОЙ" від 05.01.2023 року №2к приступив до виконання обов`язків директора товариства з 05.01.2023 року.

ТОВ "ДД-СТРОЙ" подано 13.01.2023 року на реєстрацію у ЄРПН податкові накладні від 27.12.2022 року №43, від 29.12.2022 року №45, від 30.12.2022 року №44, однак за результатами їх обробки не було прийнято на реєстрацію у зв`язку з тим, що відомості про особу, яка склала податкову накладну, не відповідають КЕП особи, що підписала вказаний документ.

Позивач не погодився із вказаними діями відповідача у зв`язку із чим звернувся до суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.

Відповідно до положень п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Положеннями статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних", податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Тобто, причинами відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: невідповідність податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); нечинність електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; відсутність реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; недотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п. 201.10 ст. 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України; відсутності суми податку на додану вартість відповідно до п. 200-1.3 і 200-1.9 ст. 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 p.); відсутності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; наявності факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; недотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для неприйняття податковим органом до реєстрації поданих накладних ТОВ "ДД-СТРОЙ" від 27.12.2022 року №43, від 29.12.2022 року №45, від 30.12.2022 року №44 є те, що відомості про особу, яка склала податкову накладну, не відповідають КЕП особи, що підписала вказаний документ.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось вже вище, на час формування податкових накладних від 27.12.2022 року №43, від 29.12.2022 року №45, від 30.12.2022 року №44 посаду директора ТОВ "ДД-СТРОЙ" займала ОСОБА_1 .

Згідно з рішенням учасника ТОВ "ДД-СТРОЙ" від 04.01.2023 року звільнено з посади директора товариства ОСОБА_1 з 04.01.2023 року та призначено на посаду директора товариства ОСОБА_3 , а також на підставі наказу ТОВ "ДД-СТРОЙ" від 05.01.2023 року №2-к ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків директора товариства з 05.01.2023 року.

У зв`язку із зміною керівника ТОВ "ДД-СТРОЙ" було внесено зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації врегульовані Законом України "Про електронні довірчі послуги".

Відповідно до пунктів 12, 23 частини 1 статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги", який набрав чинності 07.11.2018, електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; кваліфікований електронний підпис - це удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

У частині 2 статті 17 Закону України "Про електронні довірчі послуги" законодавцем передбачено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Разом з тим пунктами 5, 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про електронні довірчі послуги" передбачено, що електронний цифровий підпис та посилений сертифікат відкритого ключа, що його підтверджує, видані відповідно до вимог Закону України "Про електронний цифровий підпис" до набрання чинності цим Законом, використовуються користувачами електронних довірчих послуг, кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг, які продовжують їх обслуговувати, відповідно як кваліфікований електронний підпис та кваліфікований сертифікат електронного підпису до закінчення строку дії посиленого сертифіката відкритого ключа, але не пізніше двох років з дня набрання чинності цим Законом. Електронні дані з накладеним електронним цифровим підписом, який підтверджено з використанням посиленого сертифіката відкритого ключа, визнаються після набрання чинності Законом України "Про електронні довірчі послуги" електронними даними із створеним кваліфікованим електронним підписом, але не пізніше двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином з наведеного вбачається, що Закон України "Про електронні довірчі послуги" (частина 2 статті 17) вимагає від суб`єктів господарювання використовувати лише кваліфіковані електронні довірчі послуги при здійсненні електронної взаємодії, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис.

Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами затверджений наказом Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017 (надалі - Порядок №557).

Пунктом 2 Розділу І Порядку № 557 визначено, що електронний документообіг - це сукупність процесів створення, подання, приймання, ідентифікації, оброблення, зберіганая, використання електронних документів, які виконуються із застосуванням перевірки цілісності та (у разі необхідності) з підтвердженням факту одержання таких документів; електронні документи - це документи (у тому числі податкова звітність, звітність зі сплати єдиного внеску, фінансова та статистична звітність, податкові та акцизні накладні, розрахунки коригування до податкових та акцизних накладних, заяви, довідки, сервісні запити, витяги, договори, повідомлення, рішення, інші документи), які створені в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронних довірчих послуг, складення, та/або подання, та/або надіслання яких передбачається Податковим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу, та/або пов`язане з реалізацією прав та обов`язків платника та/або контролюючих органів згідно із нормами цього Кодексу, та подаються у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку.

Пунктом 2 Розділу II Порядку № 557 встановлено, що автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами). Створення електронного документа завершується накладанням на нього кваліфікованого електронного підпису підписувана (підписувачів) та печатки (за наявності). Автор має право отримати кваліфіковану електронну довірчу послугу у будь-якого кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг.

Згідно із пунктами 5-7 Розділу II Порядку №557 у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня.

Автоматизована перевірка електронного документа включає: - перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги"; - перевірку обов`язковості та послідовності накладання на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку; - перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); - перевірку наявності обов`язкових реквізитів; - перевірку права підпису електронного документа підписувачем.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі (пункт 8 Розділу II Порядку №557).

Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ДД-СТРОЙ" в особі директора Білокоменського Е.М. подано 13.01.2023 року на реєстрацію у ЄРПН податкові накладні від 27.12.2022 року №43, від 29.12.2022 року №45, від 30.12.2022 року №44, однак за результатами обробки їх не було прийнято на реєстрацію у зв`язку з тим, що відомості про особу, яка склала податкові накладні (станом на 27.12.2022-30.12.2022 року директором ТОВ "ДД-СТРОЙ" була Михайлюченко Т.В.) не відповідають КЕП особи, що підписала вказаний документ.

Однак враховуючи, що положеннями статей 192 та 201 Податкового кодексу України не передбачено заборон щодо підписання податкової накладної одним керівником товариства та її надіслання у подальшому новим керівником юридичної особи, яким набуто повноваження один після іншого, однак, як слідує з порядку реєстрації податкових накладних, безпосереднім обов`язком відповідача є перевірка повноважень особи, яка підписує податкову накладну та надсилає її для реєстрації в ЄРПН.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії ДПС України щодо відмови у прийнятті податкових накладних ТОВ "ДД-СТРОЙ" від 27.12.2022 року №43, від 29.12.2022 року №45, від 30.12.2022 року №44 є протиправними, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

В свою чергу, суд зазначає, що квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.01.2023 року не є рішеннями суб`єкту владних повноважень в розумінні КАС України, яке може бути оскаржено.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ДД-СТРОЙ» підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» (65012, м. Одеса, вул. Шмідта Лейтенанта, 15, , ІПН 32) у прийнятті податкових накладних №43 від 27.12.2022 на загальну суму 6000000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1000000,00 грн, №45 від 29.12.2022 на загальну суму 7761341,32 грн, в т.ч. ПДВ 1293556,89 грн, №44 від 30.12.2022 на загальну суму 358546,26 грн, в т.ч. ПДВ 59757,71 грн.

Щодо зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ», то суд дійшов висновку про передчасність цієї вимоги, оскільки перелік підстав для неприйняття податкових накладних, є вичерпним та не може свавільно розширюватись контролюючим органом, на що неодноразово звертав увагу Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду. При цьому, формулювання підстав неприйняття податкових накладних повинно корелюватись з підстави, що передбачені Порядком №1246.

Враховуючи те, що наведена контролюючим органом підстава неприйняття поданих Товариством до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних не відповідає пункту 12 Порядком №1246, тоді як з матеріалів справи не встановлено проведення контролюючим органом перевірки поданих податкових накладних підставам (критеріям) закріпленим пунктом 12 Порядком №1246, висновки контролюючим органом щодо відповідності таким не надані, тоді як в межах спірних правовідносин, перевіряючи обґрунтованість рішення контролюючого органу суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, а тому суд доходить висновку, що в межах спірних правовідносин належним способом захисту порушених прав ТОВ «ДД-СТРОЙ» є зобов`язання Державної податкової служби України розглянути питання щодо прийняття до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних вищезгадані податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ».

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За подання даного адміністративного позову з основною вимогою немайнового характеру та похідною від неї вимогою позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, слід стягнути з ДПС України на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» (65012, м. Одеса, вул. Шмідта Лейтенанта, 15, , ІПН 32) у прийнятті податкових накладних №43 від 27.12.2022 на загальну суму 6000000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1000000,00 грн, №45 від 29.12.2022 на загальну суму 7761341,32 грн, в т.ч. ПДВ 1293556,89 грн, №44 від 30.12.2022 на загальну суму 358546,26 грн, в т.ч. ПДВ 59757,71 грн.

Зобов`язати Державну податкову службу України розглянути питання щодо прийняття до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» №43 від 27.12.2022 на загальну суму 6000000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1000000,00 грн, №45 від 29.12.2022 на загальну суму 7761341,32 грн, в т.ч. ПДВ 1293556,89 грн, №44 від 30.12.2022 на загальну суму 358546,26 грн, в т.ч. ПДВ 59757,71 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю ««ДД-СТРОЙ» (65012, м. Одеса, вул. Шмідта Лейтенанта, 15, , ІПН 32) за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ДД-СТРОЙ» (, адреса: вул. Шмідта Лейтенанта, 15, м. Одеса, 65012);

Відповідач: Державна податкова служба України (, 04053, м. Київ, Шевченківський район, Львівська площа, будинок 8);

Суддя П.П. Марин