Справа № 160/11731/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 травня 2023 року Справа №160/11731/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/11731/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

01 травня представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року по справі № 160/11731/19.

Ухвалою від 08 травня 2023 року суд заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 160/11731/19 призначив до розгляду у судовому засіданні на 15.05.2023 року.

Сторони у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд вважає за можливе розглянути заяву про встановлення контролю за виконанням судового рішення у даній адміністративній справі в порядку письмового провадження.

При вирішенні заяви про встановлення контролю за виконанням судового рішення суд виходить з такого.

Рішенням Дніпропетровського суду від 26 грудня 2019 року у справі № 160/11731/19 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

- визнано протиправним рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №321/03-08/2019 від 30.10.2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу роботи зазначеного у трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацюючих осіб, починаючи з дати звернення - 07.12.2018 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили 27 січня 2020 року.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по справі №160/11731/19.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі Бурдов проти Росії визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова судового розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Суд вказує, що Велика Палатою Верховного Суду змінила підхід до застосування судового контролю, що визначений в постанові Пленуму ВАС України від 13.03.2017 року № 3 Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 КАСУ (на даний час ст. 382 КАС України).

Вищим адміністративним судом України у вказаній постанові Пленуму було установлено, що судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Разом з тим Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що відповідні дії може бути вчинено судом також після ухвалення рішення по справі (ухвала від 20.06.2018 року справа № 800/592/17).

Також суд на виконання положень ч.5 ст. 242 КАС України врахував правові висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 31.10.2018 року (справа № 704/1547/17) відносно мети судового контролю.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Так суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому рішення суду може виконуватись як у добровільному, так і у примусовому порядку.

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

З поданої заяви не видно, а суд не встановив, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, не надано доказів відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 160/11731/19 чи закриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 160/11731/19.

Позивач не наводить жодних доказів й достатніх обґрунтувань протиправності рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, який здійснює примусове виконання рішення, ухваленого на користь позивача.

Згідно із ч. 8 ст.382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення судового контролю, а тому, у задоволенні відповідної заяви позивача необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-243, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/11731/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук