Справа № 694/2446/22
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 694/2446/22 Суддя (судді) першої інстанції: Сакун Д.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.02.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі також - відповідач, Укртрансбезпека), в якому просив суд скасувати постанову від 01.12.2022 серії АА №00002250 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 01.12.2022 серії АА №00002250, як такої, що прийнята відповідачем на підставі помилкових висновків щодо порушення позивачем вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), в частині перевищення нормативів загальної маси транспортного засобу. Позивач зазначає, що згідно з технічним паспортом повна маса вантажного фургона-рефрижератора RENAULT PREMIUM 270, д.н.з. НОМЕР_1 , рух якого зафіксовано, складає 19000 кг, позаяк позивач керував зазначеним транспортом із фактичною масою 19102 кг. Зазначає, що у спірному випадку перевищення габаритно-вагових норм складає менше 5%, що виключає притягнення його до відповідальності на підставі частини другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Звенигородський районний суд Черкаської області рішенням від 20.02.2023 позов задовольнив:

скасував постанову від 01.12.2022 серії АА №00002250, винесену головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Іриною Володимирівною про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 131-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн;

закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення;

вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі Укртрансбезпека із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання, призначене на 10.05.2023, представники сторін не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення апеляційної скарги, а також зважаючи на те, що згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 2 частини першої статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.10.2022 о 16 год. 09 хв. за адресою Н-01 Київ- Знам`янка , км 198+300 зафіксовано проїзд транспортного засобу - RENAULT PREMIUM 270, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 6,1% (1,102 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон.

У якості фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу зазначено: кількість вісей - 2 шт; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 6400 мм; навантаження на вісь 1 - 7235 кг; 2 - 13989 кг; загальна маса - 21224 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: загальна маса - 19101,6кг.

Постановою від 01.12.2022 серії АА №00002250 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вказуючи на протиправність постанови від 01.12.2022 АА №00002250, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності постанови по справі про адміністративне правопорушення від 01.12.2022 АА №00002250, як такої, що прийнята на підставі помилкових висновків щодо перевищення фактичної маси транспортного засобу, рух якого зафіксовано, встановлених габаритно-вагових норм. Зазначена позиція суду першої інстанції ґрунтується на тому, що згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу дозволена максимальна фактична маса транспортного засобу з вантажем складає 19000 кг, позивач рухався та керував транспортним засобом з максимальною фактичною масою 19102 кг, перевищення вагових норм у спірному випадку складає менше 5%, що виключає можливість притягнення позивача до відповідальності на підставі частини другої статті 132-1 КУпАП. Окремо суд першої інстанції зауважив, що в оскаржуваній постанові вказана дозволена максимальна фактична маса даного транспортного засобу 18 тон, що не відповідає даним, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Апеляційна скарга Укртрансбезпека мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права. Апелянт наполягає на правомірності постанови по справі про адміністративне правопорушення від 01.12.2022 АА №00002250, як такої, що прийнята за наявності події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає про порушення позивачем вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху в частині перевищення дозволеної фактичної маси транспортного засобу 18 тон.

Колегія суддів, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, погоджується із доводами апеляційної скарги щодо правомірності постанови від 01.12.2022 серії АА №00002250, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з підпунктом «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів на дорогах державного значення допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль - 18 тон; трьохвісний автомобіль - 25 (26)* тон; чотирьохвісний автомобіль - 32; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тон; щодо комбінованих транспортних засобів: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони; щодо автопоїздів: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 тон.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно із оскаржуваною постановою позивач керував транспортним засобом - двовісним вантажним автомобілем RENAULT PREMIUM 270, державний номерний знак НОМЕР_1 . Факт керування саме вказаним транспортним засобом позивачем не заперечується.

Виходячи з габаритно-вагових нормативів, встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, максимальна дозволена фактична маса вантажного автомобіля RENAULT PREMIUM 270 при його русі дорогами державного значення складає 18 тон - як для вантажного двовісного автомобіля.

Суд першої інстанції при розгляді справи помилково керувався показником загальної дозволеної фактичної маси транспортного засобу, що зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу - 19 тон.

Так, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідальність, передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП, настає у разі перевищення габаритно-вагових норм, встановлених законодавством.

У спірному випадку вагові норми встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, позаяк інформація, зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу в частині допустимого максимального навантаження є технічним показником транспортного засобу та не визначає дозволені показники його габаритно-вагових норм для цілей дотримання Правил дорожнього руху.

Згідно з оскаржуваною постановою перевищення загальної маси транспортного засобу, виміряне з урахуванням похибки, складає 6,1% (1,102 тон).

Факт проїзду транспортного засобу RENAULT PREMIUM 270, державний номерний знак НОМЕР_1 , 04.10.2022 о 16 год 09 хв на вказаній у постанові ділянці дороги позивачем не заперечується.

Справність технічного засобу, яким проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, позивачем не оспорюється.

Постанова від 01.12.2022 АА №00002250 відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мінінфраструктури від 27.09.2021 №512, у тому числі щодо зазначення обов`язкових відомості про марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, обставини, установлені під час розгляду справи, інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, формулу розрахунку відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм; постанова також містить електронний підпис уповноваженої особи, яка її склала.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується із доводами апеляційної скарги щодо правомірності постанови по справі про адміністративне правопорушення від 01.12.2022 серії АА № 00002250, у зв`язку з чим зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 71, 77, 241, 242, 268, 272, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.02.2023 у справі № 694/2446/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 01.12.2022 серії АА №00002250 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді А.М. Горяйнов

О.Є. Пилипенко