Справа № 120/6047/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

12 травня 2023 р. Справа № 120/6047/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дончик Віталій Володимирович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Якушинецька сільська рада про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

08.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати незаконною, протиправною і такою, що завдає матеріальної шкоди орендарю ОСОБА_1 та Якушинецькій сільській раді бездіяльність Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області щодо невиконання своїх першочергових зобов`язань у встановлені пунктами 17 та 28 12-ти договорів оренди землі б/н від 02.12.2011 року;

- визнати незаконною та протиправною бездіяльність Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області щодо не підписання додаткових угод до договорів оренди землі б/н від 02.12.2011 року з урахуванням здійсненого поділу земельних ділянок: з кадастровим номером :05:001:0059, площею 29,0234 га; з кадастровим номером :01:003:0060, площею 22,4872 га; з кадастровим номером :05:002:0031, площею 19,0926 га; з кадастровим номером: :01:003:0031, площею 51,4436 га, а також щодо не оформлення і не підписання відповідних 12-ти актів прийому- передачі об`єктів оренди складених з урахуванням відомостей встановлених відповідними актами визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості);

- зобов`язати Вінницьку районну державну адміністрацію Вінницької області, у визначений судом строк з дати набуття законної сили рішення суду у даній справі, підписати додаткові угоди до договорів оренди землі б/н від 02.12.2011 року з урахуванням здійсненого поділу земельних ділянок: з кадастровим номером :05:001:0059, площею 29,0234 га; з кадастровим номером :01:003:0060, площею 22,4872 га; з кадастровим номером :05:002:0031, площею 19,0926 га; з кадастровим номером: :01:003:0031, площею 51,4436 га;

- зобов`язати Вінницьку районну державну адміністрацію Вінницької області, у визначений судом строк з дати набуття законної сили рішення суду у даній справі, підписати акти прийому-передачі об`єктів оренди по кожному з 12-ти договорів оренди землі б/н від 02.12.2011 року, складених з урахуванням відомостей встановлених відповідними актами визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) від 04.01.2018 року.

Приписами пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про належність даного спору до юрисдикції адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Згідно з статтею 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пункт 2 частини 1 статті 4 КАС України передбачає, що публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За усталеною судовою практикою Верховного Суду, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило нового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Судом з`ясовано, що 02.12.2011 року між позивачем та Вінницькою районною державною адміністрацією укладено дванадцять договорів оренди землі сільськогосподарського призначення, пунктами 17 та 28 яких встановлено обов`язок орендодавця щодо передачі земельних ділянок орендарю у належному стані та у визначених розмірах протягом 3-х днів після державної реєстрації.

З метою виконання своїх зобов`язань по договорам оренди землі від 02.12.2011 року щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), за ініціативи орендодавця між ДП «Вінницький науково- дослідний інститут землеустрою», Вінницькою РДА та ОСОБА_1 18.12.2017 року укладено договір №9187 на виконання землевпорядних робіт.

На виконання зазначеного договору, Інститутом землеустрою було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Майданської сільської ради в межах Якушинецької ОТГ Вінницького району Вінницької області та направлено на затвердження Вінницькій районній державній адміністрації, яка була повернута останньою без розгляду.

Вподальшому, рішенням Якушинецької сільської ради №553 від 24.09.2021 року затверджено вказану технічну документацію із землеустрою та надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :05:001:0059, :01:003:0060, :05:002:0031, :01:003:0031.

На виконання пункту 2 вказаного рішення та додаткової угоди до договору №9187 від 18.12.2017 року, ДП «Вінницький науково-дослідний інститут землеустрою» виконано землевпорядні роботи з виготовлення технічної документації щодо поділу земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, які перебувають в оренді ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Рішеннями Якушинецької сільської ради №1085/1 та №1085/2 від 21.03.2023 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, які перебувають в оренді ОСОБА_1 для фермерського господарства та утворилися в результаті поділу земельних ділянок.

21.04.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо підписання додаткових угод до 4-х договорів оренди землі, а також підписання 12-ти актів прийому-передачі об`єктів оренди, складених з урахуванням відомостей встановлених відповідними актами визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Листом №01-481/624 від 26.04.2023 року відповідач відмовив у підписанні додаткових угод та актів прийому-передачі об`єктів оренди, оскільки власником зазначених земельних ділянок є Якушинецька територіальна громада.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо укладення додаткових угод до договору оренди земельної ділянки та підписання актів прийому-передачі об`єктів оренди земельних ділянок протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно зі статтею 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

У статті 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 6 вказаного закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Стаття 152 Земельного кодексу України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Аналіз описаних обставин справи та норм права дає підстави вважати, що позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо відмови у підписанні додаткових угод та актів прийому-передачі об`єктів за договором оренди, що свідчить про спрямованість цього спору на поновлення прав позивача у сфері орендних відносин.

Відтак, такий спір має приватноправовий характер, оскільки в його основі лежить спір між позивачем та відповідачем про цивільне право щодо належного виконання умов договору оренди землі, що унеможливлює його розгляд адміністративним судом.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що цей спір має приватноправовий характер. Той факт, що відповідачем є Вінницька районна державна адміністрація не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Такий висновок суду ґрунтується на правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, відображених у її постановах від 16.05.2018 року у справі №337/2535/17, від 12.12.2018 року у справі №826/8687/16, від 27.02.2019 року у справі №826/15089/17, від 30.07.2019 у справі № 826/7335/17, в яких Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, про те, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Якушинецька сільська рада про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

На виконання положень частини шостої статті 170 КАС України суддя роз`яснює, що справа підлягає розгляду та вирішенню місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Якушинецька сільська рада про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дончик Віталій Володимирович