Справа № 497/933/23
Суддя: Кодінцева С. В.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/933/23
Провадження № 2-а/497/12/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання Деревенського І.Ю.,

представника позивача Дімова Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області та Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2023 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , яким позивач просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу ВП №71518121, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивача ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду;

- визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення;

- скасувати постанову серії БАВ №323717 від 10.03.2023 складену Болградським РВП ГУНП в Одеській області якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 гривень;

- провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності - закрити;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1342.01 гривень (536.80 гривень + 805.21 гривень).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 квітня 2023 року ОСОБА_1 за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 було отримано рекомендований лист Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за номером "098".

Позивач стверджує, що вкладенням в даний лист були наступні документи: ?

- супровідний лист від 10.04.2023 року за №7235; ?

- постанова про відкриття виконавчого провадження №71518121 (без дати) на підставі постанови БАВ №9323717 від 10.03.2023 року Болградського РВП ГУНП в Одеській області про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень;

- ?постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.04.2023 року; ?

- постанова про стягнення виконавчого збору; ?

- постанова про арешт коштів боржника; ?

- постанова про арешт майна боржника.

Таким чином, про наявність постанови Болградського РВП ГУНП в Одеській області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу останній дізнався з отриманих документів державного виконавця 22.04.2023 року.

Позивач зазначає, що до теперішнього часу йому не відомо, а ні змісту постанови, а ні про правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки такої постанови він не отримував, та жодних порушень - не допускав.

Позивач вважає, що вищезазначена постанова Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення - є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №323717 від 10.03.2023 складену Болградським РВП ГУНП в Одеській області якою, його ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 гривень. Просив також стягнути на його користь документально підтверджені судові витрати.

Ухвалою судді від 02.05.2023 року було:

- визнано поважними причини пропуску строку та поновлено позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області по справі про адміністративне правопорушення;

- відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 09:00 годину 09.05.2023 року;

- забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення виконавчого провадження ВП №71518121, відкритого Болградським відділом державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.04.2023 року на підставі постанови БАВ №323717 від 10.03.2023 року, виданої Болградським РВП ГУНП в Одеській області, до закінчення розгляду по суті адміністративного позову №497/933/23 та набрання рішенням законної сили (а.с.20-21), про що було сповіщено сторін (а.с.22).

В судове засідання 09.05.2023 року:

- представник позивача прибув, наполягав на задоволенні позовних вимог;

- представник відповідача Болградського РВП ГУНП в Одеській області не прибув, будучи належним чином повідомленим, про причини неявки суд не повідомив (а.с.22);

- представник відповідача ГУНП в Одеській області не прибув, будучи належним чином повідомленим, також про причини неявки суд не повідомив. Відзиву, заперечень, пояснень чи клопотань, заяв до суду не надсилав (а.с.23).

В зв`язку з чим, судовий розгляд було відкладено на 08:30 годину 11.05.2023 року (а.с.29), про що доведено до відома сторін по справі (а.с.30, 31).

09.05.2023 року о 15:10 годині на адресу суду надійшла заява за підписом заступника начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області Сергія Ряпова про те, що поліцейський СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Болотов І.М., який складав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфери забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими за ст.126 ч.4 КУпАП відносно ОСОБА_1 не має можливості прибути об 11:00 годині 09.05.2023 року, в зал судового засідання Болградського районного суду, у зв`язку з тим, що згідно графіка чергувань 09.05.2023 року о 08:00 годині заступає на добове чергування в Болградському РВП ГУНП в Одеській області, заміни не має (а.с.32).

В судове засідання 12.05.2023 року:

- представник позивача прибув, наполягав на задоволенні позовних вимог та розгляді справи без участі представників відповідачів, оскільки вони не прибули до суду двічі, будучи належним чином повідомленими, також зазначив, що оскільки не було подано жодних заперечень то можна стверджувати, що відповідачі позов визнали. Надав пояснення з підстав зазначених в позові;

- представник відповідача Болградського РВП ГУНП в Одеській області не прибув, будучи належним чином повідомленим про причини неявки суд не повідомив (а.с.31 на звороті). Вдруге надав лист про не можливість прибуття в судове засідання поліцейського СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Болотова І.М. (а.с.33);

- представник відповідача ГУНП в Одеській області не прибув, будучи належним чином повідомленим також про причини неявки суд не повідомив (а.с.31 на звороті).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, тягар доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається саме на орган, який прийняв таке рішення.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що відносно позивача, ОСОБА_1 було складено постанову серії БАВ №323717 від 10.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400.00 гривень, яка була направлена для примусового виконання до Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в зв`язку з чим розмір штрафу було збільшено вдвічі і станом на момент звернення до суду з позовом складає 40 800.00 гривень, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, що були надіслані на адресу позивача (а.с.8-14).

В зв`язку з тим, що представниками відповідачів не було надано до суду жодної копії постанови серії БАВ №323717 від 10.03.2023 року, суд не має об`єктивної можливості встановити особу, яка складала оскаржувану постанову, зміст та обставини при яких постанова була складена.

До суду надійшов лише лист заступника начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області Сергія Ряпова про те, що поліцейський СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Болотов І.М. складав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфери забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими за ст.126 ч.4 КУпАП відносно ОСОБА_1 (ас.32, 33). Втім жодних матеріалів по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідачем суду не надано, що позбавляє суд можливості дослідити їх в судовому засіданні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 17.09.2020 (справа № 742/2298/17), при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені такого органу. Таким чином, працівник органів і підрозділів Національної поліції, який має спеціальне звання, не може виступати самостійним відповідачем у справах даної категорії, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, оскільки таким відповідачем є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: центральний орган управління поліцією; територіальні органи поліції.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Таким чином, належним відповідачем у цій справі є територіальний орган поліції, створений як юридична особа публічного права та, відповідно, має власні рахунки, баланси та бюджетні асигнування, а саме Головне управління Національної поліції у Одеській області.

Отже, відповідати за пред`явленим ОСОБА_1 позовом має Головне управління Національної поліції в Одеські області. Тому у задоволенні позову до Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області слід відмовити повністю, оскільки районний відділ поліції не є належним відповідачем за цим позовом.

Вирішуючи позов в частині позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Одеській області суд керується таким.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини 2 статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Наведені норми викладені у частині 5 статті 258 КУпАП.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Слід також зазначити, що відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 цього ж Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Разом з цим, відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не надано належних та допустимих доказів стосовно того, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, за яке відносно нього було складено оскаржувану постанову.

Суд не приймає до уваги і розцінює критично надану 09.05.2023 року о 15:10 годині заяву за підписом заступника начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області Сергія Ряпова про те, що поліцейський СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Болотов І.М., який складав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфери забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст.126 ч.4 КУпАП відносно ОСОБА_1 не має можливості прибути об 11:00 годині 09.05.2023 року, в зал судового засідання Болградського районного суду, у зв`язку з тим, що згідно графіка чергувань 09.05.2023 року о 08:00 годині заступає на добове чергування в Болградському РВП ГУНП в Одеській області, заміни не має оскільки дана заява надійшла до суду після проведення судового засідання, яке було призначено на 11:00 годину 09.05.2023 року та про розгляд справи було повідомлено Болградський РВП ГУНП в Одеській області завчасно, а саме 03.05.2023 року о 15:18 годині.

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.286 КАС України).

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки за правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень за наслідками розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надана.

Разом з цим, суд приймає до уваги посилання представника позивача на рішення Болградського районного суду Одеської області від 20.04.2023 року, справа №497/504/23, провадження 3/497/262/23 якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі ст.247 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження складу та події адміністративного правопорушення закрито (а.с.16).

З даного рішення слідує, що обставини мали місце «10.03.2023 року о 13:14 годині гр. ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 керував автомобілем FORD з д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився, в зв`язку з чим поліцейським СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№128477».

Під час судового розгляду, суд встановив, що «з цифрового носія - диску з відеозаписами - чотирма відеофайлами, що міститься в матеріалах справи, - не вбачається факту керування ОСОБА_1 автотранспортним засобом в той день, а тому усі інші обставини - не мають значення для розгляду справи з матеріалами про правопорушення, що передбачене ст.130 КУпАП, - тому вбачається, що відсутні докази про наявність діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП ... А тому суд позбавлений можливості зробити висновок про неправдивість пояснень у судовому засіданні ОСОБА_1 та свідків, оскільки докази скоєння правопорушення відсутні, а надані суду - не підтверджують безспірності його вчинення».

Постанова, яка оскаржується позивачем серії БАВ №323717 також була складена 10.03.2023 року (а.с.9), що вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.9) та з листа представника Болградського РВП слідує, що правопорушення було вчинено за ст.126 ч.4 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

А відтак рішення, яке набрало законної сили, Болградського районного суду Одеської області від 20.04.2023 року у справі №497/504/23, провадження 3/497/262/23, яким провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , яким встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП оскільки «не встановлено факту керування ОСОБА_1 автотранспортним засобом в той день» є преюдиційним для справи про адміністративне правопорушення за ст.126 ч.4 КУпАП,

Преюдиція це встановлене процесуальним законом правило (нетиповий нормативний припис) звільнення від доказування обставин, встановлених в мотивувальній частині рішення суду у цивільній, господарській, адміністративній справі, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини або постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, вироком, іншим кримінально-процесуальним актом, коли в силу закону завершення провадження по кримінальній справі не може бути закінчене постановленням вироку про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої їх ухвалено, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиція є похідною категорією від фактичної презумпції істинності судового рішення.

На підставі аналізу положень статті 129 Конституції України, статей 50 та 78 КАС України, а також статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які визначають гарантії обов`язкового виконання судових рішень, суд дійшов висновку, що преюдиційні обставини - це обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили; преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

В постанові Верховного Суду від 2 листопада 2022 року у справі № 140/6115/21 (адміністративне провадження № К/990/16227/22), суд також зазначив, що одна з гарантій забезпечення обов`язковості урахування (преюдиційності) судового рішення, передбачена у пункті 3 частини першої статті 236 КАС України, згідно з якою суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

На спростування доводів позивача, відповідачами не надано відзиву та жодних доказів.

Суд звертає увагу, що особою, яка склала постанову були порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 не був присутній при складанні протоколу, не був повідомлений про суть правопорушення, йому не було вручено постанови по справі про адміністративне правопорушення тощо.

Статтею 279 КУпАП врегульовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, нормами цієї статті передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження дотримання поліцейським передбаченої законом процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити оскаржувану постанову за критеріями, встановленими частиною 2 статті 2 КАС України, разом з цим, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення було прийнято не на підставі і не у спосіб, що визначений Конституцією і законами України, що тягне за особою невідповідність іншим критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності і взаємозв`язку є достатніми для висновку про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, то в межах наданих статтею 286 КАС повноважень, суд дійшов висновку, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо судового збору:

Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання заяви про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення судовий збір не справляється (ч.2 ст.297-4 КУпАП).

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 дійшла висновку, що за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАВ №323717 від 10.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу даним рішенням заявлені позовні вимоги задоволено повністю, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400.00 гривень по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №323717 від 10.03.2023 року і закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Позивачем при зверненні до суд з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 536.80 гривень (а.с.25) та 805.20 гривень за вжиття заходів забезпечення позову (а.с.26), разом сума - 1 342.00 гривень.

А відтак, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 536.80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) та 805.30 гривень (вісімсот п`ять гривень тридцять копійок) за вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.7, 121, 222, 247, 251, 258, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 5, 7, 9, 71-77, 90, 241-244, 246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ №323717 від 10.03.2023 року, складену відносно ОСОБА_1 - скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за даною постановою щодо ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог до Болградського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області: вул. Єврейська, №12, м. Одеса, 65000,

- на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Болградським РС ГУ ДМС України від 20.10.2015 року, РНОКПП: НОМЕР_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 536.80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) та суму сплачену за вжиття заходів забезпечення позову в розмірі 805.20 гривень (вісімсот п`ять гривень двадцять копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15.05.2023 року.

Суддя: С.В.Кодінцева