Справа № 164/500/23
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа: 164/500/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.

з участю: секретаря Гейко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі позовну заяву ОСОБА_1 до ВП № 1 (сел.Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 248583 від 13 березня 2023 року, складеною поліцейським СРПП відділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень. Вказану постанову ОСОБА_1 вважає протиправною та просить скасувати, а провадження у справі закрити.

У відзиві на позовну заяву ГУНП у Волинській області зазначає, що підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що 13 березня 2023 року під час несення служби в смт. Маневичі Волинської області по вул. Луцька, нарядом поліції ВП№1 сел. Маневичі в складі інспектора СРПП Слупачика Б.М. та поліцейського СРПП Гаврилюка І.Ю. було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу «Volksvagen Transporter з номерним знаком НОМЕР_1 13 березня 2023 року о 19 годині 59 хвилин по вул. Луцькій смт. Маневичі Волинської області керував транспортним засобом в темну пору доби, у якому був неосвітлений державний номерний знак, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП. Водія було зупинено на підставі п.1.2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Підійшовши до нього, поліцейський Гаврилюк І.В. належним чином представився, пояснив суть порушення ПДР, причину, підставу зупинки та перевірки документів, попросивши надати документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4а ПДР України. Таким чином, встановивши особу водія та факт порушення ним вимог п.2.9 «в» ПДР України, поліцейським СРПП Гаврилюком І. при врахуванні ст. ст. 222, 251, 252, 272, 280 КУпАП було прийнято рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 121 3 КУпАП. Інспектор СРПП Слупачик Б.М. під час розгляду справи роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268, ст.ст. 307, 308 КУпАП, додатково витяги цих статей надруковані на зворотній частині постанови серії БАД №248583 від 13 березня 2023 року. Позивача також було ознайомлено з доказами вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейським СРПП Гаврилюком І.Ю. було винесено постанову серії БАД №248583 від 13 березня 2023 року за ч.1 ст. 121 3 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 1 190 гривень відповідно до санкції статті. Оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, у задоволенні позову просили відмовити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, до суду подав письмові пояснення, в яких зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 248583 від 13 березня 2023 року складною поліцейським ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень. Однак, дане правопорушення він не вчиняв, а твердження викладені поліцейським в постанові є безпідставними та надуманими, а тому просив врахувати надані письмові пояснення та розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області до суду не з`явився. Однак, 03 травня 2023 року на адресу надіслав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, мотивуючи свої заперечення тим, що стягнення застосовано до позивача правомірно, а постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням правил чинного законодавства.

За правилами ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не надається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Зокрема, органами (посадовими особами) Національної поліції України на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу (неповага до суду, що виразились у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання) та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозиція ч. 1 ст. 121-3 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність дій, рішень або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії БАД № 248583 від 13 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , 13 березня 2023 року о 20 годині 07 хвилин в смт. Маневичі по вул. Луцькій керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби, на транспортному засобі не освітлювався задній номерний знак, чим порушив Правила дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 3 КУпАП (а.с. 10).

Підставою для винесення спірної постанови, відповідно до її змісту, слугувало те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 3 КУпАП.

Втім, який саме пункт Правил дорожнього руху було порушено ОСОБА_1 у цій постанові не зазначено.

Судячи зі змісту встановлених у справі обставин, позивача притягнули до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 «в» ПДР України, оскільки відповідно до вказаного пункту водієві забороняється керувати транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17 зазначив, що при ухваленні постанови інспектор має вказати який конкретно пункт ПДР порушила особа.

Вказаних вимог закону поліцейським при ухваленні оскаржуваної постанови дотримано не було.

Коли викладена у постанові фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 2 КАС України унормовано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що відповідачами не доведено правомірність накладення штрафу на позивача, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Також за положеннями частини першої ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова або службова особа.

Беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного суду, викладених у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких підстав суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 536 гривень 80 копійок судового збору.

Керуючись ст. ст. 77, 229, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 251, 245, 258 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 248583 від 13 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ВП № 1 (сел.Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області на користь ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішенням може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ВП № 1 (сел.Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, адреса: 44601, смт. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, вул. Соборності, 29.

Повний текст рішення складено 11 травня 2023 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська