Справа № 160/10040/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
2. Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить:
ІІ. ЗАЯВЛЕНІ ПІДСТАВИ ВЖИТТЯ ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ
4. Вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, оскільки специфіка оскаржуваного рішення, полягає у тому, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області на його підставі має можливість в позасудовому порядку звертатись до банківських та інших фінансових установ з метою списання грошових коштів з рахунків платника податків.
5. Рішення контролюючих органів, прийняті в порядку пункту 95.5 статті 95 ПК України, мають силу документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
6. Отже, незалежно від того, що рішення нами оскаржено, до моменту вирішення справи по суті, існує істотний ризик спроби реалізувати дане рішення з боку відповідача та направлення ним платіжних інструкцій на примусове списання коштів до банківських установ, в яких у позивача відкриті рахунки.
7. Загальні засади списання банком коштів з рахунків платників податків суб`єктів господарювання за ініціативою органу ДПС (органу стягнення) встановлено главою 4 «Порядок виконання надавачами платіжних послуг дебетового переказу коштів без згоди платника» Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою постановою Правління Національного банку України від № 163 (далі - Інструкція № 163).
8. Відповідно до пунктів 60, 62, 66, 68 Інструкції № 163 ініціатором платіжної операції під час дебетового переказу коштів із рахунку платника без його згоди є орган державної виконавчої служби (державні виконавці), приватні виконавці та контролюючий орган (далі - стягувач).
9. Стягувач ініціює примусове списання (стягнення) коштів, зокрема, з рахунків платників податків - на підставі рішення суду або рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу (за умов, визначених у пункті 95.5 статті 95 ПК України).
10. З аналізу наведених законодавчих приписів слідує, що рішення контролюючого органу, прийнятті ним в порядку пункту 95.5 статті 95 ПК України, мають силу документу, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
11. Більш того, враховуючи той факт, що до прийняття рішення на адресу позивача від відповідача не надходило жодних вимог із розрахунком, щодо несплати з боку ПрАТ «ППКІ «Металургавтоматика», задекларованих податкових зобов`язань, не зрозуміло з приводу якого податку (збору) відповідач може надати платіжну інструкцію.
12. Наведені обставини та норми свідчать, що існує очевидна небезпека того, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ПрАТ «ППКІ «Металургавтоматика», за захистом яких воно звернулось до суду.
13. Оскільки правомірність (неправомірність) прийняття рішення буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи, однозначне визначенння цього на цей час неможливе, однак, у разі встановлення протиправності рішення і задоволення позову, заявнику доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), які будуть стягнуті на виконання оскаржуваного рішення.
14. Невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ПрАТ «ППКІ «Металургавтоматика», що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
15. Крім того, за умови наявності у розпорядженні відповідача такого інструменту як можливість безспірного списання, складаються передумови нерівності сторін при розгляді справи. Відповідач має інструмент тиску на позивача, що унеможливлює ефективний захист при розгляді справи та порушує справедливий баланс між правами сторін.
16. Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
17. Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними.
18. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
19. Статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ
20. Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
21. Частиною другою статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
22. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
23. Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
24. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
25. Згідно із пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
26. Відповідно до абзаців другого-п`ятого пункту 95.5 статті 95 ПК України, в редакції чинній з 01.04.2023:
- абзац другий: у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави;
- абзац третій: у таких випадках:
- абзац четвертий: рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;
- абзац п`ятий: рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.
ІV. ОЦІНКА СУДУ
27. В обґрунтування заяви про забезпечення позову шляхом зупинення примусового списання (стягнення) коштів з рахунків у банках та заборони податковому органу вчиняти дії щодо пред`явлення платіжних інструкцій банкам для такого списання (стягнення) податкового боргу, позивач зазначає про:
- протиправність рішення;
- право податкового органу звернутись до банку у позасудовому порядку для списання (стягнення) коштів платника податків;
- не надходження до позивача жодних вимог із розрахунком щодо несплати задекларованих податкових зобов`язань;
- не зрозумілість для позивача з приводу якого податку (збору) відповідач може надати платіжну інструкцію;
- необхідність докладання значних зусиль і витрат, щоб відновити порушені права;
- порушення права власності на кошти, яке гарантовано Конституцією України та статтею 1 Протоколу 1 Конвенції.
28. В обґрунтування позову позивач також зазначає:
- для стягнення кошів за податковим боргом контролюючий орган має звертатись до суду, однак позивач не володіє інформацією про таке судове стягнення;
- право прийняття рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу можливо лише за умови додержання усіх умов, передбачених пунктом 95.5 ПК України;
- у рішенні відсутні відомості про наявність податкового боргу по задекларованим зобов`язанням, які не сплачено протягом 90 календарних днів з моменту його виникнення, при зазначенні суми боргу у розмірі 1532116,17 грн не зазначено вид податкового зобов`язання, не виконаного позивачем;
- товариство не отримувало податкової вимоги;
- відсутні самостійно визначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку грошових зобов`язань, не сплачених протягом 90 днів;
- відповідач перевищив повноваження прийняттям рішення та перебрав на себе повноваження судової гілки влади.
- рішення прийнято уповноваженою особою ГУ ДПС у Дніпропетровській області Ольгою Фахіровою, заступником начальника Правобережного відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській область, відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України;
- вирішено здійснити погашення податкового боргу ПрАТ «ППКІ «Металургавтоматика» шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків, у сумі 153216,17 грн, якій утворився у період з 31.05.2021 по 30.12.2022 та відповідає наступними умовам:
--податковий борг виник внаслідок несплати платником податків самостійно задекларованих грошових (податкових) зобов`язань, які є узгодженими, не підлягають оскарженню;
--податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні у меншій сумі непогашені зобов`язання держави щодо повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
30. Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із того, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
31. Позивачем до позовної заяви додано лише копію оскаржуваного рішення, до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів.
32. Правова позиція позивача про протиправність рішення та доводи про право контролюючого органу стягувати кошти у позасудовому порядку не є достатніми підставами для задоволення клопотання, оскільки позивач не підтверджує очевидні ознаки протиправності рішення, а стягнення податкового боргу у позасудовій процедурі безпосередньо віднесено до повноважень податкового органу законом.
33. У заявленому спорі охоронюване конституційне та конвенційне право на майно та мирне володіння ним знаходиться у безпосередньому зв`язку із конституційним обов`язком платника податків по сплаті податків відповідно до статті 67 Конституції України, а втручання у право власності здійснюється у порядку, передбаченому законом, в розглянутому випадку ПК України.
34. Доводи позивача про ненадходження до нього жодних вимог із розрахунком щодо несплати задекларованих податкових зобов`язань, як підстави вжиття заявлених заходів, суд вважає необґрунтованими, оскільки обов`язок по направленню таких розрахунків у податкового органу відсутній.
35. Незрозумілість для позивача з приводу якого податку (збору) відповідач може надати платіжну інструкцію також суд вважає необґрунтованими, оскільки саме платник податків подає податкові декларації та уточнюючі розрахунки до них, та достовірно знає з яких саме обов`язкових платежів та на які суми подана фінансова звітність, є обізнаним із строками сплати по таких самостійно задекларованим грошовим зобов`язанням. При цьому, платник податків у особистому кабінеті має безперешкодний доступ до усієї інформації, пов`язаної із обліком платежів до бюджету, наявністю податкового боргу та підставами його виникнення.
36. Суд погоджується із доводом заявника, що право податкового органу щодо здійснення за платника податків і на користь держави заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, безпосередньо пов`язано із надісланням (врученням) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).
38. Крім того у вказаних судових рішеннях встановлено, що згідно з даними розрахунку податкового боргу податковий борг позивача станом на 21.02.2022 становить 3738621,95 грн, а у цій справі податковий борг визначено рішенням за період 31.05.2021 по 30.12.2022.
39. Про обізнаність заявника про наявність грошових зобов`язань, свідчать судові рішення:
40. При розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен упевнитися, що заявлені заходи є співмірними з позовними вимогами та предметом спору.
41. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
43. При розгляді заяви про забезпечення позову суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
44. Наданими доказами, заявленими доводами та встановленими обставинами не підтверджується співмірність заявлених заходів забезпечення позову з наслідками їх вжиття.
45. Наведені доводи про можливість порушення прав позивача, необхідності докладання значних зусиль і витрат для відновлення порушених прав суд вважає недостатніми для вжиття заявлених заходів забезпечення позову
46. Суд зауважує, що, безумовно, рішення дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть мати наслідки, які позивач оцінює негативно.
47. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.
48. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.
49. Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248 КАС України, суд, -
50. У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
51. Копію ухвали направити заявнику.
52. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба