Справа № 160/21905/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 травня 2023 року Справа №160/21905/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах та виконавчому провадженні по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.12.2019 року на підставі наданої довідки Міністерства внутрішніх справ України в особі Державної установи "Територіального медичного об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" від 05.08.2021 року №33/24/0-3878 про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення у розмірі 22611,37 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 з 01.12.2019 року на підставі наданої довідки Міністерства внутрішніх справ України в особі Державної установи "Територіального медичного об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" від 05.08.2021 року №33/24/С-3878 про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення у розмірі 22611,37 грн.

03.12.2021 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду вирішено:

- позовну заяву ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.12.2019 року на підставі наданої довідки Міністерства внутрішніх справ України в особі Державної установи "Територіального медичного об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" від 05.08.2021 року №33/24/0-3878 про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення у розмірі 22611,37 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.12.2019 року на підставі наданої довідки Міністерства внутрішніх справ України в особі Державної установи "Територіального медичного об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" від 05.08.2021 року №33/24/С-3878 про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення у розмірі 22611,37 грн.;

- в порядку розподілу судових витрат стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору у сумі 908 грн. 00 коп.

04.01.2022 року вказане рішення суду набрало законної сили.

14.01.2022 року видано виконавчі листи.

09.01.2023 року з виконання виконавчого листа, виданого у даній справі, відкрито виконавче провадження №70693088.

14.04.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну стягувача у виконавчих листах з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Відповідно до розпорядження №206д та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2023 року вказану заяву розподілено для розгляду судді Дєєву М.В.

20.04.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до провадження вказану заяву та призначено розгляд вказаної заяви у судовому засіданні на 27.04.2023 року.

27.04.2023 року у судовому засіданні, у зв`язку з витребуванням у заявника додаткових доказів, оголошено перерву до 11.05.2023 року.

04.05.2023 року від ОСОБА_1 надійшли витребувані докази та уточнена заява, в якій заявник доповнив первинну заяву вимогою про заміну стягувача з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №70693088, відкритому з виконання виконавчого листа, виданого у даній справі.

05.05.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду вказану уточнену заяву.

11.05.2023 року у судове засідання заявник та боржник, належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, не прибули про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частин другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши заяву про ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах та виконавчому провадженні, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Статтею 1219 Цивільного кодексу України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно частини першої статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За положеннями статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Отже недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що суми соціальних виплат передаються членам сім`ї спадкодавця. Водночас сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Також Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Законупідлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положення частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» слід зазначити, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16 березня 2020 року у справі № 673/544/19 та від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19.

Згідно свідоцтва про смерть від 27.12.2022 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки №94/02-14 від 27.04.2023 року виданої приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Людмилою Василівною, 10.01.2023 року заведена спадкова справа №1/2023, номер спадкової справи в Спадковому реєстрі 107127133, після смерті ОСОБА_2 , 1957 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на час звернення наявні дані про те, що до складу спадкоємців входить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 . Інших спадкоємців на даний час немає.

Оскільки заявник ОСОБА_1 - єдиний спадкоємець позивача ОСОБА_2 , то у відповідності до ст. 1227 Цивільного кодексу України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набула право на отримання суми пенсії, нарахованих позивачу на виконання рішення суду, проте не виплачених за життя, з огляду на що, суд дійшов до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах та виконавчому провадженні по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Замінити стягувача у виконавчих листах, виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом у даній справі з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Замінити стягувача у виконавчому провадженні №70693088, відкритому з виконання виконавчого листа, виданого у даній справі, з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя М.В. Дєєв