Справа № 260/1438/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2023 року м. Ужгород№ 260/1438/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю.,за участі:

секретаря судового засідання Копосович Е.О.,

представника позивача Ландовська М.В.;

представника відповідача 1 Коршинський І.Я.;

представника відповідача 2 не з`явився.;

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального провадження адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз" (далі АТ «ОГС «Закарпатгаз») звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі відповідач 1, НКРЕКП), Державної казначейської служби України (далі відповідач 2) згідно якого просило суд: визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, з розгляду заяви про перегляд тарифу від 28.10.2020 року №88005-Сл-4833-1020 на послуги розподілу природного газу для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз" у бік економічно обґрунтованого; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз"262073430,03 грн. майнової шкоди, яка завдана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз - 7 403 204,24 грн. інфляційних втрат; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз 1 658 114,92 грн. трьох відсотків річних.

Представник позивача вказує, що через протиправну бездіяльність відповідача - 1 НКРЕКП при розгляді заяви позивача від 28.10.2020 р., про перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз" у бік економічно обґрунтованого, а саме не включення усіх необхідних складових тарифу, зокрема виробничо-технологічних витрат (ВТВ) позивачу було завдано майнову шкоду.

Представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг подав до суду відзив, у якому просив відмовити у позовних вимог. Вказав, що бездіяльності допущено не було, оскільки всі заяви, в тому числі і заява АТ «ОГС «Закарпатгаз» були розглянуті та прийняті відповідні постанови.

Представник Державної казначейської служби України подав до суду відзив, у якому просив відмовити у позовних вимог. Вказав, що враховуючи компетенцію Казначейства України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг та Міністерства енергетики та вугільної промисловості жодні правові зв`язки Казначейства України з Позивачем пе виникали і не могли виникнути, і відповідно не спричинило ніякої шкоди Позивачу.

Відтак спірні правовідносини виникли виключно між позивачем, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг та Міністерством енергетики та вугільної промисловості, відповідно вимоги заявлені до Казначейства України не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, оскільки вважає протиправною бездіяльність НКРЕКП.

Представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг у судовому засідання проти заявлених вимог заперечив, просив у задоволенню позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України згідно якого просило суд: визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, з розгляду заяви про перегляд тарифу від 28.10.2020 року №88005-Сл-4833-1020 на послуги розподілу природного газу для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз" у бік економічно обґрунтованого; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз"262073430,03 грн. майнової шкоди, яка завдана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз - 7 403 204,24 грн. інфляційних втрат; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз 1 658 114,92 грн. трьох відсотків річних.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року року постановлено про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 640/9502/21, яка перебуває на розгляді Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року постановлено ухвалу про про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у адміністративній справі № 260/1438/21 та постановлено ухвалу про закриття пiдготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (ідентифікаційний код 05448610) є підприємством, що здійснює господарську діяльність із розподілу природного газу в межах території Закарпатської області. (т.1 а.с.101)

Постановою НКРЕКП №3021 від 24.12.2019 року, зі змінами згідно Постанови НКРЕКП від 24.06.2020 року №1159 затверджено тариф на перше та друге півріччя 2020 року.

Так, з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року включно тариф на послуги розподілу природного газу визначений у розмірі 1.04 грн за мЗ на місяць без ПДВ., без включення компенсації попередніх періодів.

З 01.07.2020 року почав діяти тариф затверджений Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 року №1159, який склав 1,14 грн за 1 мЗ на місяць без ПДВ.

При цьому, НКРЕКП з 01.07.2020 року включила до структури тарифу складову «компенсації витрат за попередні періоди» у розмірі 44 861,1 тис.грн., як елемент «Планового прибутку», тобто компенсація можлива тільки у випадку отримання товариством планового прибутку. (т.1 а.с.38-41)

28.10.2020 АТ «Оператор газорозподівльної системи «Закарпатгаз» подано до НКРЕКП заяву від 26.10.2021 № 88005-Сл-4833-1020 «Про перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу» із обґрунтуванням та додатками (т.1. а.с.50-99)

Результати відкритого обговорення оформлено Протоколом проведення відкритого обговорення проекту постанови НКРЕКП «Про встановлений тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Закарпатгаз» від 21.12.2020 № 416-п. (т.1 а.с.167-245)

На засіданні 30.12.2020 р., що проводилось у формі відкритого слухання, НКРЕКП було прийнято постанову № 2770 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Закарпатгаз». В розмірі 1, 85 грн. за м3 (т.1 а.с157-158)

Також, у 2020 році Постановою НКРЕКП №3021 від 24.12.2019 року, зі змінами згідно Постанови НКРЕКП від 24.06.2020 року №1159 затверджено тариф на перше та друге півріччя 2020 року. (т.1 а.с.151-156)

Так, з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року включно тариф на послуги розподілу природного газу визначений у розмірі 1.04 грн за м3 на місяць без ПДВ., без включення компенсації попередніх періодів.

З 01.07.2020 року почав діяти тариф затверджений Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 року №1159, який склав 1,14 грн за 1 м3 на місяць без ПДВ. (т.1 а.с.155-156)

Зокрема, НКРЕКП з 01.07.2020 року включила до структури тарифу складову «компенсації витрат за попередні періоди» у розмірі 44 861,1 тис. грн., як елемент «Планового прибутку», тобто компенсація можлива тільки у випадку отримання товариством планового прибутку.

В подальшому 28.10.2020 р. позивачем на ардерсу НКРЕКП було надіслано заяву про перегляд тарифу, яка була розглянута відповідачем-1 та відповідно прийняте рішення 30.12.2020 р. (т. 1 .ас. 50-100)

Позивач, не погоджуючись із бездіяльністю НКРЕКП щодо встановлення для Приватного акціонерного товариства АТ «ОГС «Закарпатгаз» економічно обґрунтованого тарифу на послуги з розподілу природного газу за 2020 рік, оскільки відповідачем-1 не включено компенсацію всіх необхідних для товариства витрат, включених до структурного тарифу, звернувся до суду із позовом, оскільки, як вказав позивач, через неправомірні дії НКРЕКП що полягали у бездіяльності з перегляду тарифу у бік економічного обґрунтованого для AT «ОГС «Закарпатгаз». Оскільки позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача-1, то просить суд стягнути розмір майнової шкоди 2020 рік 262 073 430,03 грн., а саме: 145 613 559,46 грн. без ПДВ компенсація недоотриманої тарифної виручки для оплати вартості газу використаного на виробничо-технологічні витрати, нормовані втрати (ВТВ) а також на власні потреби (ВП) за 2020 рік; 26 468 419,09 грн. без ПДВ - компенсації недоотриманої тарифної виручки на покриття матеріальних та інших витрат за 2020 рік; 12 998 127,41 грн. без ПДВ - компенсації недоотриманої тарифної виручки на оплату праці за 2020 рік.; 33 314 419,07 гри. - 18 % податок на прибуток, який Позивач у відповідності до ст. ст. 134- 136 Податкового кодексу України зобов`язаний буде сплатити після отримання 185 080 105,96 грн. майнової шкоди, що виступить базою оподаткування податком на прибуток; 43 678 905,00 грн. - 20 % податок на додану вартість, що нараховується на суму недоотриманої тарифної виручки у розмірі 185 080 105,96 грн. з податком на прибуток у розмірі 33 314 419,07 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначені Законом України «Про ринок природного газу» від 9 квітня 2015 року № 329-VIII (далі Закон № 329-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону № 329-VIII рішення (заходи) суб`єктів владних повноважень, прийняті на виконання норм цього Закону, мають відповідати принципам пропорційності, прозорості та недискримінації.

Згідно з принципом пропорційності рішення (заходи) суб`єктів владних повноважень повинні бути необхідними і мінімально достатніми для досягнення мети задоволення загальносуспільного інтересу.

Згідно з принципом прозорості рішення (заходи) суб`єктів владних повноважень мають бути належним чином обґрунтовані та повідомлені суб`єктам, яких вони стосуються, у належний строк до набрання ними чинності або введення в дію.

Згідно з принципом недискримінації рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень не можуть призводити: до юридичного або фактичного обсягу прав та обов`язків особи, який є відмінним від обсягу прав та обов`язків інших осіб у подібних ситуаціях, якщо тільки така відмінність не є необхідною та мінімально достатньою для задоволення загальносуспільного інтересу; до юридичного або фактичного обсягу прав та обов`язків особи, який є таким, як і обсяг прав та обов`язків інших осіб у неподібних ситуаціях, якщо така однаковість не є необхідною та мінімально достатньою для задоволення загальносуспільного інтересу.

Статтею 3 Закону № 329-VIII передбачено, що ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами:

1) забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу, у тому числі забезпечення першочергового інтересу безпеки постачання природного газу, зокрема шляхом диверсифікації джерел надходження природного газу;

2) вільної торгівлі природним газом та рівності суб`єктів ринку природного газу незалежно від держави, згідно із законодавством якої вони створені;

3) вільного вибору постачальника природного газу;

4) рівності прав на ввезення та вивезення природного газу на/з території України;

5) невтручання держави у функціонування ринку природного газу, крім випадків, коли це необхідно для усунення вад ринку або забезпечення інших загальносуспільних інтересів, за умови що таке втручання здійснюється у мінімально достатній спосіб;

6) забезпечення рівних прав на доступ до газотранспортних та газорозподільних систем, газосховищ, установки LNG;

7) недопущення та усунення обмежень конкуренції, спричинених діями суб`єктів ринку природного газу, у тому числі суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання державної форми власності;

8) додержання встановлених технічних норм та норм безпеки;

9) захисту навколишнього природного середовища та раціонального використання енергоресурсів;

10) відповідальності суб`єктів ринку природного газу за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 329-VIII державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно з пунктом 32 частини 1 статті 1 Закону № 329-VIII Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII (далі Закон № 1540-VIII) визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

За приписами пункту 13 частини 1 статті 17 Закону № 1540-VIII для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом, та змінює їх за результатами перевірки або моніторингу.

Частиною 4 ст. 17 Закону про НКРЕКП встановлено, що порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення державних регульованих цін і тарифів для суб`єктів господарювання природних монополій, затверджені Регулятором, мають бути недискримінаційними і прозорими. При розробленні та затвердженні методик Регулятор має забезпечити, щоб суб`єкти природних монополій отримали належні стимули на коротко- та довгострокові періоди щодо підвищення ефективності, ліквідації перехресного субсидіювання між видами діяльності та групами споживачів, сприяння ринковій інтеграції та безпеці постачання У разі застосування будь-якого способу державного регулювання цін порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення тарифів повинні забезпечити покриття економічно обґрунтованих витрат, залучення необхідних інвестицій, дотримання екологічних вимог, вимог якості та безпеки, обґрунтованої прибутковості.

Частиною 2 ст. 12 ЗУ «Про ціни і ціноутворення» встановлено, що державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Згідно із ст.9 ЗУ «Про природні монополії», державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій здійснюється на основі, зокрема, принципів самоокупності суб`єктів природних монополій; стимулювання підвищення якості товарів і задоволення попиту на них; підвищення ефективності функціонування суб`єктів природних монополій шляхом застосування стимулюючого регулювання. У разі застосування стимулюючого регулювання орган, який регулює діяльність суб`єктів природних монополій, враховує, серед іншого, витрати відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (крім амортизації та витрат, визначених частиною третьою цієї статті), регуляторну норму доходу, інші показники.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 ЗУ «Про ринок природного газу» - ціни на ринку природного газу, що регулюються державою (зокрема тарифи на послуги розподілу природного газу) повинні бути:

1) недискримінаційними;

2) прозорими;

3) встановленими з урахуванням вимог цілісності газотранспортної системи виходячи із економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного суб`єкта ринку природного газу та з урахуванням належного рівня рентабельності, а також, де це можливо, встановленими з урахуванням зіставлення з показниками аналогічних категорій регульованих цін, встановлених Регулятором для інших суб`єктів ринку природного газу, або таких, що діють на ринках природного газу інших держав.

У відповідності до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, затвердженими постановою НКРЕКП від 13.01.2010 №12 (діяли до 26.03.2017) ліцензіат одержує плату за послуги з транспортування газу розподільними трубопроводами від замовників цих послуг за встановленим НКРЕ тарифом. Тариф на транспортування газу розподільними трубопроводами розраховується ліцензіатом на наступний (плановий) період та затверджується НКРЕ. Тариф встановлюється таким чином, щоб забезпечити ліцензіату відшкодування його обґрунтованих витрат та отримання прибутку, а також стимулювати його до скорочення цих витрат і підвищення рентабельності його діяльності (п. 3.8 Ліцензійних умов).

Згідно із приписами Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201 (діють з 26.03.2017), суб`єкт господарювання надає послуги розподілу природного газу за тарифами, що встановлені НКРЕКП, та використовувати кошти, отримані за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачені структурою тарифу (річної планової виручки) у визначеному розмірі та за цільовим призначенням (п. 2.2. Ліцензійних умов).

Процедура визначення тарифу на послугу з розподілу природного газу в IV кварталі 2019р. - 2020 році врегульовувалася наступними нормативно-правовими актами:

- Методикою визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженою постановою НКРЕКП від 25.02.2016 № 236 (далі - Методика 236);

- Процедурою встановлення та перегляду тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання природного газу, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженою постановою НКРЕ від 03.04.2013 № 369 (далі - Процедура 369);

- Тимчасовою методикою визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої Постановою НКРЕКП № 389 від 14.06.2018 (далі - «Тимчасова методика №389»), яка офіційно опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» та набрала чинності 17.01.2019 №10. (діяла до 01.01.2020р.)

Відповідно до розділу III Методики 236 планування витрат, що включаються до планованої тарифної виручки, здійснюється у розрахунку на рік, виходячи з обґрунтованих потреб суб`єкта господарювання з розподілу природного газу у планованому періоді, з урахуванням:

1) державних і галузевих нормативів використання палива, електроенергії, матеріалів, норм та розцінок з оплати праці, норм амортизації;

2) витрат на управління та обслуговування виробництва;

3) ставок податків і зборів (обов`язкових платежів);

4) прогнозного індексу цін виробників промислової продукції і споживчих цін у планованому періоді;

5) звітних даних форми 4-НКРЕКП-розподіл природного газу суб`єкта господарювання з розподілу природного газу за попередні три роки;

6) необхідних обсягів робіт при обслуговуванні, утриманні та експлуатації газорозподільних мереж.

Відповідно до п.4 розділу 3 Методики 236 (у чинній редакції), до складу планованих прямих матеріальних витрат включаються витрати, пов`язані з використанням палива, електроенергії та природного газу на власні потреби. Величина таких витрат визначається з урахуванням динаміки використання паливно-енергетичних ресурсів у попередніх періодах та їх прогнозованих змін;

використанням природного газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу (далі - ВТВ). Величина таких витрат визначається з урахуванням даних моніторингу та аналізу тенденцій зміни ціни природного газу на нерегульованому сегменті оптового ринку природного газу та розмірів ВТВ, встановлених НКРЕКП;

використанням сировини, основних і допоміжних матеріалів, запасних частин, купованих комплектувальних виробів, напівфабрикатів та інших матеріальних ресурсів, необхідних для забезпечення основного технологічного процесу, які можуть бути безпосередньо віднесені до послуг розподілу природного газу. Величина таких витрат визначається з урахуванням динаміки використання відповідних ресурсів у попередніх періодах та їх прогнозованих змін, за винятком зворотних відходів та матеріалів, переданих для переробки.

Пунктом 5 розділу 3 Методики 236 визначено, що до складу планованих прямих витрат на оплату праці включаються:

витрати з основної заробітної плати виробничого персоналу, безпосередньо залученого до технологічного процесу розподілу природного газу (згідно із Законом України «Про оплату праці»);

витрати з додаткової заробітної плати виробничого персоналу за працю понад установлені норми, трудові досягнення, особливі умови праці у вигляді доплат і надбавок (за роботу у важких та шкідливих умовах, надурочний час, святкові, неробочі та вихідні дні, нічний час, класність, керівництво бригадами, інші виплати, встановлені законодавством), премій за виконання виробничих завдань і функцій та компенсаційних виплат (за невідпрацьований час, включаючи основні та додаткові відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, інші виплати, встановлені законодавством);

витрати на інші заохочувальні та компенсаційні виплати виробничому персоналу (винагороди за підсумками роботи за рік, вислугу років у галузі, інші виплати, встановлені законодавством).

Відповідно до пункту 2.5 Процедури 369, суб`єкт господарювання при зверненні до НКРЕ за встановленням тарифу обґрунтовує кожну складову витрат з відповідного виду діяльності, пов`язаних з операційною діяльністю, фінансових витрат та прибутку. До таких витрат, зокрема, відносяться витрати на закупівлю природного газу, що використовується для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу (ВТВ та НВтр).

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4 додатку 2 до Процедури 369 обсяги природного газу для ВТВ та НВтр розраховуються суб`єктом господарювання відповідно до чинного законодавства, зокрема:

1) наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23.11.2011 №737 «Про визначення розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах» (далі - Наказ 737) у відповідності до якої газорозподільні підприємства самостійно розраховують річні обсяги нормативних втрат і виробничо- технологічних витрат природного газу на календарний рік та не пізніше ніж за 2 місяці до початку року подають їх на затвердження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, а Міністерство енергетики та вугільної промисловості України впродовж місяця затверджує щодо кожного газорозподільного підприємства розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу. У разі непогодження розрахованих газорозподільним підприємством річних обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу Міністерство енергетики та вугільної промисловості України надає йому вмотивовану відмову.

2) Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264,

3) Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264 (далі - Методики ВТВ та НВтр).

Пунктом 32 Преамбули Директиви 2009/73/ЄС про спільні правила внутрішнього ринку природного газу передбачено, що Національні регулюючі органи влади повинні мати можливість встановити або затвердити тарифи або методи їх підрахунку на основі пропозиції оператора чи операторів транспортної або розподільної системи чи оператора(ів) системи скрапленого природного газу (І-МЄ) або на основі їх узгодженої пропозиції із користувачами мережі. При здійсненні цих завдань національні регулюючі органи влади повинні слідкувати за тим, щоб тарифи на транспортування і розподілення були недискримінаційними та відображали витрати.

Частиною 5 статті 25 Директиви 5 встановлено, що у разі, якщо оператор розподільної системи відповідальний за гарантування рівноваги газорозподільної системи, то ухвалені для нього з цією метою норми, мають бути об`єктивними, прозорими та недискримінаційними, включаючи правила стягнень з користувачів системи у разі порушення енергетичного балансу. Умови, включаючи правила і тарифи, що застосовуються операторами транспортної системи для надання ними своїх послуг, встановлюються відповідно до методу, сумісного з положеннями частини 6 статті 41, у недискримінаційний спосіб, що відображає витрати, а також опубліковуються. Пункти 6, 8 статті 41 Директиви передбачають, що тарифи чи методи тарифоутворення повинні дозволяти здійснювати необхідні інвестиції у мережі у такий спосіб, який забезпечить стійкість мереж, також при встановленні або затвердженні тарифів чи методів та послуг з підтримання рівноваги регулюючі органи влади мають забезпечувати надання операторам транспортної та розподільної системи належного, як короткотривалого, так і довготривалого стимулу для збільшення ефективності, посилення інтеграції ринку та безпеки постачання і для підтримки пов`язаної з ними дослідницької діяльності.

Відповідні положення щодо необхідності врахування в тарифах на розподіл та транспортування природного газу всіх економічно обґрунтованих витрат та забезпечення рентабельності операторів ринку природного газу передбачені національним законодавством - частина 6 статті 4 Закону України «Про ринок природного газу», частина 4 статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», частина 2 статті 9 Закону України «Про природні монополії».

Відповідно до абзацу 3 частини 5 статті 14 Закону № 1540-VIII рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Згідно з частиною 7 статті 14 Закону № 1540-VIII рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

Частиною 6 статті 4 Закону № 329-VIII визначено, що ціни на ринку природного газу, що регулюються державою (зокрема тарифи на послуги транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу та послуги установки LNG, а також інші платежі, пов`язані з доступом до газотранспортних і газорозподільних систем, газосховищ та установки LNG або приєднанням до газотранспортної або газорозподільної системи), повинні бути:

1) недискримінаційними;

2) прозорими;

3) встановленими з урахуванням вимог цілісності газотранспортної системи виходячи із економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного суб`єкта ринку природного газу та з урахуванням належного рівня рентабельності, а також, де це можливо, встановленими з урахуванням зіставлення з показниками аналогічних категорій регульованих цін, встановлених Регулятором для інших суб`єктів ринку природного газу, або таких, що діють на ринках природного газу інших держав.

Рішення Регулятора про встановлення тарифів на послуги транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу, послуги установки LNG підлягають оприлюдненню шляхом розміщення на веб-сайті Регулятора.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2016 № 236 затверджено Методику визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу (далі Методика № 236), дія якої поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали або мають намір отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (далі - Оператори газорозподільної системи, Оператори ГРМ, ліцензіати).

За змістом пункту 4 розділу І Методики № 236 тариф на послуги розподілу природного газу - виражена у грошовій формі вартість послуги із доступу до потужності газорозподільної системи, що визначається в гривнях за одиницю енергії та/або м-3 до одиниці часу; структура тарифу на послуги розподілу природного газу (планованої тарифної виручки) (далі - структура тарифу) - перелік елементів витрат, що групуються за елементами витрат собівартості відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248, та/або міжнародних стандартів бухгалтерського обліку та фінансової звітності, планованого прибутку та коригування планованої річної тарифної виручки.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Методики № 236 тариф на послуги розподілу природного газу за одиницю річної замовленої потужності розраховується за формулою Т розп. = ТВ : W розп. (грн за 1 м 3 на місяць), де ТВ - планована річна тарифна виручка суб`єкта господарювання з розподілу природного газу на планований період, тис .грн; W розп. - загальна планована річна замовлена потужність розподілу природного газу ліцензіата (1000 м-3 на рік), що визначається відповідно до глави 6 розділу VI Кодексу.

У свою чергу планована річна тарифна виручка (ТВ) розраховується на основі повної планованої собівартості (В), що визначається відповідно до розділу III цієї Методики, планованого прибутку (П), який визначається відповідно до розділу IV цієї Методики, та коригування тарифної виручки (К), яке визначається відповідно до розділу V цієї Методики, за формулою ТВ = В + П + К (тис. грн) (п. 2 розділу ІІ Методики № 236).

Відповідно до розділу V Методики № 236 при розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу до складу планованої річної тарифної виручки може включатися коригування планованої річної тарифної виручки, яке може мати як додатне, так і від`ємне значення, що визначається з урахуванням:

фінансування компенсації витрат (збитків), яких зазнало підприємство, та інших обґрунтованих потреб фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання, які не були включені до складу витрат структури тарифу і щодо яких Податковим кодексом України прямо не встановлено обмежень у частині коригування фінансового результату до оподаткування на різниці, визначені відповідно до положень розділу III Податкового кодексу України;

коригування планованої річної тарифної виручки за результатами проведення планового та/або позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у нафтогазовій сфері та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року № 201;

коригування планованої річної тарифної виручки у зв`язку із відхиленням фактичної річної замовленої потужності розподілу природного газу від планованої;

інших відхилень планованої річної тарифної виручки від здійснення діяльності з розподілу природного газу.

Розділом ІХ Методики № 236 передбачено процедуру встановлення та перегляду тарифів на послуги розподілу природного газу.

Так, за приписами пункту 1 розділу ІХ Методики № 236 тариф на послуги розподілу природного газу встановлюється НКРЕКП за умови наявності у суб`єкта господарювання відповідної чинної ліцензії або одночасно з видачею ліцензії.

Відповідно до пунктів 4 7 розділу ІХ Методики № 236 установлення тарифів на послуги розподілу природного газу здійснюється НКРЕКП за умови відповідного обґрунтування суб`єктом господарювання планованих витрат, пов`язаних із розподілом природного газу.

Рішення про встановлення або перегляд тарифів на послуги розподілу природного газу приймається НКРЕКП на засіданнях, що проводяться у формі відкритих слухань.

Для встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу суб`єкт господарювання подає до НКРЕКП не пізніше ніж за 60 календарних днів до початку планованого періоду заяву про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу (далі - заява) за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Методики, до якої додаються:

1) пояснювальна записка до розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, підготовлена відповідно до Примірного переліку питань (додаток 2 до цієї Методики);

2) динаміка розвитку основних техніко-виробничих показників суб`єкта господарювання (додаток 3 до цієї Методики);

3) динаміка звітних даних та плановані розрахункові дані про ліцензовану діяльність суб`єкта господарювання з розподілу природного газу та розрахунок тарифу на планований період (додатки 4 та 5 до цієї Методики);

4) динаміка річної замовленої потужності розподілу природного газу з відповідними обґрунтуваннями (додаток 6 до цієї Методики);

5) розрахунок витрат, пов`язаних із використанням природного газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу;

6) розрахунок матеріальних витрат та динаміка цих витрат за попередній період, базовий період та очікувані зміни у планованому періоді з відповідними обґрунтуваннями;

7) розрахунок витрат на оплату праці, відрахувань на соціальні заходи та інформація щодо показників витрат на оплату праці за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями (додаток 7 до цієї Методики);

8) розрахунок амортизаційних відрахувань на планований період та динаміка цих витрат за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями з урахуванням строків амортизації (додаток 8 до цієї Методики);

9) розрахунок інших витрат на планований період та динаміка цих витрат за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями;

10) розрахунок прибутку з урахуванням суми прибутку на виробничі інвестиції на планований період та динаміка відповідних показників за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями;

11) план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років, оформлений з дотриманням вимог розділу IV Кодексу, та розрахунок джерел фінансування на перший рік плану розвитку (інвестиційної програми);

12) копії фінансової звітності (за попередній період): балансу, звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал та примітки до фінансової звітності;

13) копії декларації з податку на прибуток підприємства з додатками (за попередній період) з виділенням інформації, пов`язаної з розподілом природного газу, з рядка 1.2.1 додатка АМ Податкової декларації з податку на прибуток підприємства;

14) протокол відкритого обговорення (відкритого слухання) на місцях, проведеного відповідно до вимог Порядку проведення відкритого обговорення проектів рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 червня 2017 року № 866.

Заява та документи, що додаються до неї, визначені пунктом 6 цього розділу, оформлюються суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу природного газу, за формами, наведеними в додатках 1 - 9 до цієї Методики, та подаються до НКРЕКП у паперовій (два примірники) та електронній (на адресу: .) формах.

Пунктом 11 розділу ІХ Методики № 236 встановлено, що суб`єкт господарювання обґрунтовує кожну складову витрат господарської діяльності з розподілу природного газу, пов`язаних з операційною діяльністю, фінансових витрат (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) та прибутку документами, визначеними пунктом 6 цього розділу.

Згідно з пунктом 13 розділу ІХ Методики № 236 заява та документи, що до неї додаються, перевіряються НКРЕКП щодо їх відповідності вимогам цієї Процедури.

У разі надання неповного пакета документів, визначеного пунктом 6 цього розділу, заява не розглядається, про що НКРЕКП повідомляє заявника у письмовій формі протягом 10 робочих днів з дня надходження таких документів до НКРЕКП та повертає їх заявнику.

У разі відповідності заяви та доданих до неї документів, визначених пунктом 6 цього розділу, НКРЕКП розглядає їх протягом 30 робочих днів з дня надходження до НКРЕКП.

У разі потреби НКРЕКП може звернутися до суб`єкта господарювання, що провадить або має намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу, щодо надання додаткових пояснень та обґрунтувань, які подаються суб`єктом господарювання до НКРЕКП у визначений нею строк, підписані керівником суб`єкта господарювання.

Розгляд заяви призупиняється на строк, необхідний для доопрацювання структури тарифу на послуги розподілу природного газу або інвестиційної програми, якщо при розгляді виникають питання, що потребують додаткового вивчення і доопрацювання, про що НКРЕКП письмово повідомляє суб`єкта господарювання.

Під час розгляду поданих документів та/або додаткових пояснень та обґрунтувань НКРЕКП може проводити робочі зустрічі з уповноваженими представниками суб`єкта господарювання.

Відповідно до пункту 14 розділу ІХ Методики № 236 НКРЕКП може відмовити суб`єкту господарювання у встановленні або перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу у разі:

фінансової неспроможності та економічної недоцільності здійснення відповідного виду ліцензованої діяльності суб`єктом господарювання, який має намір його провадити;

надання до НКРЕКП недостовірної інформації, визначеної цією Методикою.

Перегляд рівня тарифу на послуги розподілу природного газу здійснюється як за ініціативою суб`єкта господарювання, так і НКРЕКП за умови відповідного обґрунтування такого перегляду (пункт 15 розділу ІХ Методики № 236).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить про те, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор) є органом, уповноваженим на встановлення тарифу на розподіл природного газу. Вказаний тариф в силу вимог частини 6 статті 4 Закону № 329-VIII повинен бути: недискримінаційним; прозорим; встановленим з урахуванням вимог цілісності газотранспортної системи виходячи із економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного суб`єкта ринку природного газу та з урахуванням належного рівня рентабельності, а також, де це можливо, встановленим з урахуванням зіставлення з показниками аналогічних категорій регульованих цін, встановлених Регулятором для інших суб`єктів ринку природного газу, або таких, що діють на ринках природного газу інших держав.

Рішення Регулятора про встановлення тарифу на розподіл природного газу оформлюється постановою, яка підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора, і приймається із дотриманням процедури, передбаченої розділом ІХ Методики № 236, за наслідками розгляду заяви суб`єкта господарювання, який має чинну ліцензію на розподіл природного газу, або планує її отримати.

Позивачем у цій справі оскаржується протиправна бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, з розгляду заяви про перегляд тарифу від 28.10.2020 року №88005-Сл-4833-1020 на послуги розподілу природного газу для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз" у бік економічно обґрунтованого; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз"262073430,03 грн. майнової шкоди, яка завдана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Суд зазначає, що за наслідками розгляду заяви АТ «ОГС «Закарпатгаз» від 28.10.2020 р. № 88005-Сл-4833-1020 про перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу АТ «ОГС «Закарпатгаз» із розрахунками, необхідними додатками і документами, НКРЕКП після проведення 21.12.2020 р. відкритого обговорення проєкту постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «ОГС «Закарпатгаз», що зафіксовано відповідним протоколом від 21.12.2020 № 416-п (а.с т.1 а.с. 167-245) , прийняла постанову від 30.12.2020 № 2770 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «ОГС «Закарпатгаз»»( т.1. а.с.157-158) , якою встановлено АТ «ОГС «Закарпатгаз» тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,85 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

У 2020 році Постановою НКРЕКП №3021 від 24.12.2019 року, зі змінами згідно Постанови НКРЕКП від 24.06.2020 року №1159 затверджено тариф на перше та друге півріччя 2020 року.

Так, з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року включно тариф на послуги розподілу природного газу визначений у розмірі 1.04 грн за м3 на місяць без ПДВ., без включення компенсації попередніх періодів.

З 01.07.2020 року почав діяти тариф затверджений Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 року №1159, який склав 1,14 грн за 1 м3 на місяць без ПДВ.

НКРЕКП з 01.07.2020 року включила до структури тарифу складову «компенсації витрат за попередні періоди» у розмірі 44 861,1 тис.грн., як елемент «Планового прибутку», тобто компенсація можлива тільки у випадку отримання товариством планового прибутку.

У цих заявах про перегляд тарифу Товариством зазначалося про необхідність включити до структури тарифу компенсацію недоотриманої за попередні періоди тарифної виручки, яка утворилась внаслідок затвердження НКРЕКП меншого від розрахованого об`єму ВТВ та Втр та збільшення ціни на природний газ і падіння обсягів розподілу газу, що призвело до заподіяння Товариству збитків.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач фактично не погоджується із тим, що відповідачем-1 при встановленні тарифів на 2020 рік у структурі тарифу на послуги розподілу природного газу АТ «ОГС «Закарпатгаз» на 2020 р. та при розгляді заяви позивача від 28.10.2020 р. (т.1. а.с. 50-100), не включено компенсації за всі витрати попередніх періодів, зокрема на ВТВ.

Разом з тим, позивач не оскаржує протиправність постанови НКРЕКП від 30.12.2020 № 2770 щодо розгляду заяви позивача від 28.10.2020 р. , постанов №3021 від 24.12.2019 р. та №1159 від 24.06.2020 р. (про встановлення тарифі АТ «ОГС «Закарпатгаз» на 2020 рік.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З аналізу зазначених норм належить зробити висновок про те, що право на захист виникає у випадку порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи, яка звертається за захистом порушеного її права.

При цьому, протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний.

За загальним правилом повноваження трактується як сукупність прав і обов`язків державних органів, а також посадових та інших осіб, закріплених за ними у встановленому законодавством порядку для здійснення покладених на них функцій.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.08.2020 у справі № 320/5970/17., постанові ВС від 11.08.2020 у справі №232/5970/17.

Суд наголошує, що Законом № 1540-VIII визначено повноваження НКРЕКП щодо встановлення тарифу на розподіл природного газу, а положеннями розділу ІХ Методики № 236 передбачено обов`язок НКРЕКП розглянути питання про встановлення тарифу на розподіл природного газу за заявою та документами суб`єкта господарювання протягом 30 робочих днів з дня надходження їх до НКРЕКП. У разі надання неповного пакета документів, заява не розглядається, про що НКРЕКП повідомляє заявника у письмовій формі протягом 10 робочих днів з дня надходження таких документів до НКРЕКП та повертає їх заявнику. Також НКРЕКП може відмовити суб`єкту господарювання у встановленні або перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу у випадках, передбачених пунктом 14 розділу ІХ Методики 236.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем розглянуто заяву із документами АТ «ОГС «Закарпатгаз» щодо встановлення тарифу на розподіл природного газу та прийнято постанову від 30.12.2020 р. № 2770 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «ОГС «Закарпатгаз».

За таких обставин відсутні підстави для констатації факту бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки останнім прийнято рішення, яке має обов`язковий характер і створює юридичні наслідки.

Незгода позивача із змістом такого рішення, а саме розміром встановленого тарифу і його структурою, може бути реалізована лише в порядку оскарження такого рішення.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 1540-VI Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Нормами чинного законодавства не передбачено обов`язок Регулятора встановити тариф на розподіл природного газу у тому розмірі, який заявляється суб`єктом господарювання. Натомість рішення приймається, зокрема, з урахуванням принципу пропорційності, врахування балансу інтересів споживачів та суб`єктів господарювання, оцінки економічної обґрунтованості та прозорості витрат відповідного суб`єкта ринку природного газу та інших чинників.

При цьому суд звертає увагу на те, що фінансування компенсації витрат (збитків), яких зазнало підприємство, та інших обґрунтованих потреб фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання, які не були включені до складу витрат структури тарифу, здійснюється шляхом включення їх до коригування планованої річної тарифної виручки відповідно до розділу V Методики № 236. Граматичне тлумачення абзацу першого розділу V Методики № 236 свідчить, що при розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу до складу планованої річної тарифної виручки може включатися коригування планованої річної тарифної виручки, відтак таке коригування не має обов`язкового характеру.

Суд наголошує, що вирішення питання, чи є тариф на розподіл природного газу на 2020 рік, встановлений для АТ «ОГС «Закарпатгаз»", економічно обґрунтованим, вимагає оцінки усіх складових тарифу, які враховано відповідачем під час встановлення тарифу, тобто, фактично, правової оцінки постанови від 30.12.2020 р. № 2770 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «ОГС «Закарпатгаз»

Беручи до уваги те, що постанова від 30.12.2020 р. № 2770 не є предметом спору у справі, суд позбавлений можливості давати їй оцінку, як і доводам сторін щодо наявності/відсутності підстав для врахування тих чи інших складових у структурі тарифу на 2020 рік.

Отже, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Крім того, суд враховує, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Вирішення питання про зобов`язання встановити економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу є необґрунтованим втручанням у дискреційні повноваження НКРЕКП.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2019 у справі №826/6713/18.

Підсумовуючи наведене, суд констатує, що НКРЕКП не допущено бездіяльності щодо встановлення тарифу на розподіл природного газу на 2020 рік для АТ «ОГС «Закарпатгаз»" ", оскільки прийнято постанову від 30.12.2020 р.№ 2770 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «ОГС «Закарпатгаз»", постнови №3021 від 24.12.2019, №1159 від 24.06.2020 р. при цьому економічна обґрунтованість встановленого тарифу підлягає оцінці лише в межах спору щодо правомірності такої постанови.

Оскільки відсутня протиправна бездіяльність відповідача-1, то відсутні підстави для задволення вимоги про стягнення завданої кошти, а отже, позовні вимоги АТ «ОГС «Закарпатгаз»" є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз" (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська,19, код 39369133), Державної казначейської служби України (01601,м. Київ, вул. Бастіонна,6) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 03 травня 2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 15 травня 2023 року.

СуддяЮ.Ю.Дору