Справа № 726/829/23
Суддя: Байцар Л. В.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/829/23
Провадження №2-а/726/22/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Садгірського районного суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до Садгірського районного з позовом до управління патрульної поліції в Чернівецькій області, в якому просить скасувати постанову серії ЕАС № 6761597 від 31.03.2023 про накладення на неї адміністративного стягнення на підставі ч. 3 ст. 121 КУпАП в розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона працює з 01.09.2020 року по теперішній час в ТОВ «МІБЕ Україна» на посаді регіонального представника з реклами. Пояснює, що за нею ТОВ «МІБЕ Україна» було закріплено транспортний засіб «TOYOTA COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до складеної постанови 31.03.2023 о 18.25 год. в с. Оршівці на автодорозі Н10 205 км. вона керувала автомобілем марки «TOYOTA COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , який на думку патрульної поліції підлягає обов`язковому технічному контролю, який вона не пройшла, чим порушила п. 31.3 (б) ПДР України. Пояснює, що її автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю, так як даний автомобіль не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку від цієї діяльності, що в свою чергу не входить до її функціональних обов`язків як представника з реклами ТОВ «МІБЕ Україна».

Відповідно до даної постанови про накладення адміністративного стягнення, було застосовано до позивачки адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення п. 31.3(б) ПДР України - експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язковий технічний контроль.

На думку позивачки постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки правопорушення у якому її визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушувала.

З цих підстав, позивачка просить суд скасувати постанову серії ЕАС № 6761597 від 31.03.2023, провадження по справі закрити та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні дала пояснення аналогічні позову та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, як безпідставних. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з огляду на те, що позивачка керувала транспортним засобом, який належить юридичній особі, а отже підлягає обов`язковому технічному контролю, який позивачка своєчасно не пройшла, чим порушила вимоги 31.3 (б) Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Жодних доказів на підтвердження вини позивача представник відповідача не надав.

Дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав:

31.03.2023 о 18.25 год. в с. Оршівці на автодорозі Н10 205 км. ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «TOYOTA COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «МІБЕ Україна»,

Позивач притягнена до відповідальності за непроходження зазначеним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю, відповідно до п. 31.3 (б) ПДР України, ст. 121 ч. 3 КУпАП України.

Згідно ч. 3 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду на перед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Пункт 31.3.(б) ПДР України зазначає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частини 1 та 2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачають, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Також, п.п. 1, 2 цього Закону встановлено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), та легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку зі строком експлуатації до двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді регіонального представника з реклами у Чернівецькій та Івано-Франківській областях з 02.09.2020 р. в ТОВ «МІБЕ Україна», відповідно до наказу №64-К від 01.09.2020 р.

Крім того, як зазначено в наказі №01-09 від 01.09.2020 за ОСОБА_1 було закріплено транспортний засіб автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до змісту посадової інструкції від 02.09.2020 р. перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку від цієї діяльності, не входить до функціональних обов`язків ОСОБА_1 , як представника з реклами ТОВ «МІБЕ Україна».

Отже, обов`язковою умовою для визначення категорії автомобілів, що мають проходити обов`язковий технічний контроль відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», є факт перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що, постанову інспектора Олару Дмитра Миколайовича, серії ЕАС № 6761597 від 31.03.2023, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, слід скасувати, а провадження в справі закрити.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, слід стягнути судові витрати на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Чернівецькій області, оскільки відповідачем у справі виступала його службова особа.

Відповідно до положень ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом. В такому випадку судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

ОСОБА_1 було помилково сплачено судовий збір в сумі 1073, 60 грн. Відповідно до положень ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом. В такому випадку судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

На підставі викладеного, керуючись ст.33,121,293 КУпАП, ст.90,77,227,228,241 - 246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Олару Дмитра Миколайовича, серії ЕАС № 6761597 від 31.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Чернівецькій на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору за подання позову до суду в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , з державного бюджету переплачений розмір судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Л. В. Байцар