Справа № 240/12599/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/12599/23

категорія 106020000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому він просить:

- визнати протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області щодо ненарахування та невиплати щомісячної додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період з 24.02.2022 по 01.08.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити додаткову щомісячну винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 24.02.2022 по 01.08.2022.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність їх вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам даної норми Кодексу з таких підстав.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу, частина 5 статті 122 КАС України передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 161 Закону України " Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством. Отже, проходження служби співробітниками Служби судової охорони є публічною службою.

Частиною 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до суду за захистом своїх прав. Обґрунтовуючи пропуск строків звернення до суду, позивач посилається на те, що у даній справі спірними є питання виплати при звільненні належних сум додаткової винагороди. Отже, до таких правовідносин в рамках статті 233 Кодексу законів про працю України має бути застосований тримісячний строк звернення до суду. При цьому обчислюється такий строк з моменту повідомлення особи про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, а не з дня звільнення. За відсутності повідомлення ТУ ССО у Житомирській області про суми, нараховані та виплачені при звільненні, про факт ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у період з 24.02.2022 по 01.08.2022 позивач дізнався, ознайомившись з рішенням Верховного Суду від 06.04.2022 у зразковій справі №260/3564/22.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд не може визнати поважними наведені позивачем причини пропуску строку звернення з позовом до суду, зважаючи на таке.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Частини перша та друга ст. 233 Кодексу законів про працю України викладені у чинній редакції так:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 1);

- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено будь-якими строками, а наведена редакція Кодексу законів про працю встановлювала найбільш сприятливе правове регулювання для позивачів, що обумовлювало її застосування до цієї категорії спорів, ініційованих до 19.07.2022.

Внесенням змін до Кодексу законів про працю України законодавець, виклавши у новій редакції ч. 1 та ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, увів строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

У свою чергу, пунктом 2 ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Оскільки предметна юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вирішення трудових спорів, правові підстави для застосування строків, встановлених законодавцем саме для трудових спорів, відсутні.

Тим більше, що характер нових строків, встановлених для звернення за вирішенням трудового спору, певним чином унормовує це питання, усунувши дисбаланс, який існував у попередній редакції статті 233 КЗпП України, між строками звернення за вирішенням трудового спору та спору, пов`язаного з проходженням публічної служби.

Отже, з урахуванням особливостей проходження служби, яка є публічною, що потребує швидкого вирішення спірних ситуацій, одним з аспектів якого є скорочений строк для ініціювання судового процесу, законодавець для вирішення спорів, які віднесені до адміністративної юрисдикції, встановив спеціальні строки.

Також було зазначено, що частина 5 статті 122 КАС України передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Таким чином, твердження позивача про наявність підстав застосовувати приписи КЗпП України і не враховувати положення КАС України стосовно спору, пов`язаного з проходженням публічної служби, суд вважає юридично неспроможними.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд також враховує правову позицію Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, що викладені в постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, згідно яких для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів; позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду; в той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у зразковій справі №260/3564/22, на яку посилається позивач, не можна застосовувати до даної справи, оскільки зазначене судове рішення постановлене за наслідками інших фактичних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звільнено з 01.08.2022 зі служби в Службі судової охорони.

Водночас до суду за захистом своїх прав позивач звернувся лише 08.05.2023, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого чинним законодавством України.

Суд зауважує, що неотримання ОСОБА_1 від відповідача письмового повідомлення про нарахування та виплату коштів не змінює моменту, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

Позивач, звільняючись зі служби 01.08.2022, вже знав про порушення своїх прав.

Позивач не був позбавлений можливості раніше отримати інформацію про нарахування йому додаткової винагороди. Доказів, що відповідач чинив йому перешкоди у отриманні відповідної інформації, позивачем не надано.

Отже, позивачем у заяві про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку не вказуються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також, частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкцію про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом з метою дотримання вказаної норми здійснено перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, проте судом виявлено відсутність такої інформації в КП "Діловодство спеціалізованого суду".

Враховуючи, що вказані обставини виключають висновок про можливість відкриття провадження у справі, судом надіслано запит до Державного підприємства "Інформаційні судові системи" з метою отримання інформації щодо зарахування сплаченого позивачем судового збору за звернення до Житомирського окружного адміністративного суду з даним позовом до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення з вказаним позовом до суду та доказів поважності причин його пропуску;

- до отримання інформації щодо зарахування сплаченого ОСОБА_1 судового збору за звернення до Житомирського окружного адміністративного суду з даним позовом до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху до отримання інформації щодо зарахування сплаченого ним судового збору за звернення до Житомирського окружного адміністративного суду з даним позовом до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Н.М. Майстренко