Справа № 344/3906/23
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/3906/23
Провадження № 2-а/344/104/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 24.02.2023 року Начальником ВО і Б СС запасу Івано-Франківського МТЦК та СП майором ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку №5/220, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки згідно з постановою суть правопорушення полягає у тому, що позивач «змінив адресу місця проживання чи перебування та не повідомив про такі зміни особисто в семиденний строк відповідний орган,

де він перебуває на військовому обліку».

Позивачем зазначається, що він не змінював свого місця проживання чи перебування. Дані доводи Начальника ВО і Б СС запасу Івано-Франківського МТЦК та СП майора ОСОБА_2 є надуманими та безпідставними. Дані доводи, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення підтверджують відсутність доказів зміни адреси місця проживання чи перебування позивача. Щобільше, в даній постанові в пункті 7 «Місце проживання» та пункті 8 «Місце реєстрації» вказана одна і та сама адреса, а саме: « АДРЕСА_1 .». Це своєю чергою суперечить викладеним обставинам у винесеній постанові. В оскаржуваній постанові немає жодного покликання на будь-який доказ щодо зміни місця проживання чи перебування Позивача.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою № 2849 про реєстрацію місця проживання особи від 10 квітня 2020 р., виданою Начальником відділу реєстрації УРІ ІФМР

Костишин С. М. Позивач не змінював адреси свого місця проживання (перебування) та відповідно не подавав заяву в паперовій формі до реєстру територіальної громади про зміну реєстрації місця проживання (перебування). Саме по собі твердження посадової особи про вчинення адміністративного правопорушення не є і не може бути доказом в справі, а притягнення до відповідальності без відповідних доказів вчинення адміністративного правопорушення є незаконним. Враховуючи наведене просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову №5/220 від 24.02.2023 Начальником ВО і Б СС запасу Івано-Франківського МТЦК та СП майором ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що за результатами проведення службового розслідування, відповідно до наказу начальника Івано-Франківського МТЦК та СП «Про результати проведення службового розслідування» від 04.04.2023 року № 137 постанову про справі про адміністративне правопорушення від 24.02.2023 року № 5/220, винесену щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 за ч.2 ст.210 КУпАП, визнано недійсною та такою, що виконанню не підлягає. Відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України просить закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Пунктом 1 ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно довідки №2849 про реєстрацію місця проживання від 10.04.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.05.2005 року по теперішній час (тобто станом на дату видачі довідки) (а.с.7).

24.02.2023 року начальником Івано-Франківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Плитус Р. винесено постанову №5/220 за справою про адміністративне правопорушення, з якої вбачається, що начальником ВО і Б СС запасу Івано-Франківського МТЦК та СП майором Труш О.Т. складено протокол про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (п.7 постанови) та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (п.8 постанови) вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та накладено штраф у сумі 1 700 грн. (а.с. 5).

Наказом начальника Івано-Франківського МТЦК та СП « Про результати проведення службового розслідування» від 04.04.2023 року № 137 визначено, що постанову про адміністративне правопорушення від 24.02.2023 року № 5/220, вважати недійсною та такою, що виконанню не підлягає.

Пунктом 8 ч.1 ст. 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Так, для закриття провадження відповідно до вказаної норми необхідним є настання сукупності наступних обставин: самостійне виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень після звернення позивача до суду з відповідним позовом, а також можливість повного відновлення законних прав та інтересів позивача внаслідок виправлення оскаржуваних порушень, без визнання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 800/369/17, зазначено, що у розумінні п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Тобто, для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.

Предметом спору в даній справі є оскарження Постанови №5/220 від 24.02.2023 про притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Відповідачем до матеріалів справи долучено Наказ начальника Івано-Франківського МТЦК та СП «Про результати проведення службового розслідування» від 04.04.2023 року № 137.

В той же час, Суд зауважує, що Орган (посадова особа) перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови відповідно до ст.292-293 КУпАП, тому права позивача є не відновленими та відсутні підстави для закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 2 статті 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Так, статтею 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ч.1статті - за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за ч.2 статті за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Згідно ч.3 ст.37 Закону України № 2232-ХП, призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Так, у постанові №5/220 за справою про адміністративне правопорушення від 24.02.2023 року зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 вчасно не з`явився у військомат та не став на облік.

Представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, судом встановлено, що винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивача є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову №5/220 за справою про адміністративне правопорушення від 24.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.210 ч.2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова