Справа № 560/3922/23
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3922/23
РІШЕННЯ

іменем України

11 травня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці Державної митної служби України, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів UA400000/2023/000030/2 від 01 березня 2023 року.

Позивач з обґрунтування позовної заяви зазначив, що твердження відповідача щодо відсутності документального підтвердження числових значень складових митної вартості товарів є помилковим, а з поданих позивачем документів для митного оформлення товарів були всі підстави визначити ціну товару згідно договору. Отже оскаржуване рішення прийнято без достатніх правових підстав, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 20.03.2023 суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що під час митного оформлення були виявлені причини, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вказує, що в поданих документах містяться розбіжності, а також такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Таким чином, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Просить у задоволені позовних вимог відмовити.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

01.03.2023 на митний пост "Хмельницький" Хмельницької митниці позивачем було подано до митного оформлення електронну митну декларацію №23UA63U7 на товар: "Несамохідний транспортний засіб, що призначений для перевезення вантажів - напівпричіп - рефрижиратор, 3-х вісний, бувший у використанні, марки: KRONE; модель: SD; ідент. номер ТЗ (номер кузова/шасі): НОМЕР_1 ; маса навантаження - 30240 кг; повна маса - 39000 кг; календарний рік виготовлення: 2013; модельний рік виготовлення: 2013.Торгівельна марка: KRONE; виробник: Bernhard Krone Gmbh" (графа 31 МД).

Митну вартість було заявлено за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД), шляхом додавання до фактурної вартості задекларованого товару (7000 евро) витрат на транспортування (257 евро).

У митній декларації від 01.03.2023 23UA63U7 митна вартість була задекларована у розмірі 7257 евро (графа 45 МД).

До митного оформлення разом з МД позивачем було подано наступні документи (графа 44 МД): рахунок - фактура (інвойс) від 04/02/2023 від 20.02.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.09.2022, довідку про транспортні витрати №4, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу №2023-04 від 23.01.2023, декларація про походження товару від 04/02/2023 від 20.02.2023, договір про надання послуг митного брокера 01/2023 від 27.01.2023, копія митної декларації країни відправлення 23PL341010E0047646 від 20.02.2023.

Враховуючи вищевикладені обставини, митницею 01.03.2023 о 14:27 було направлено позивачу повідомлення, в якому для підтвердження заявленої митної вартості необхідно надати: 1) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Того ж дня від декларанта надійшов лист (повідомлення) про те, що відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) для підтвердження митної вартості всі документи надані відображені в графі 44 МД. Інших документів для підтвердження митної вартості надати немає змоги.

В іншому повідомлені митниці (01.03.2023 о 14:42) було зазначено, документи, подані згідно частини 2 статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи на товари: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь декларантом, цього ж дня, було надіслано лист (повідомлення), що відповідно частини 3 статті 53 МКУ для підтвердження митної вартості, зазначені в графі 44 МД всі документи надані. Більше документів надати немає можливості.

Оскільки декларантом не були усунені зазначені вище розбіжності, не підтверджено включення окремих складових митної вартості товарів, у відповідності до положень частини 6 статті 54 МКУ, Хмельницькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості UA400000/2023/000030/2 від 01 березня 2023 року.

У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, серед іншого зазначено: "Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість буде визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст. 64 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та ст.60) по причині відсутності у митного органу інформації вартості операції з ідентичними (подібними) товари, що були оформлені у митному відношенні. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст.63 та 63 МКУ) причині відсутності у митного органу інформації основи для віднімання та додавання вартості. Джерелом числового значення митної вартості є МД від 21.02.2023 №23Ш301/0 згідно якої за рівнем митної вартості 11000 євро здійснено митне оформлення такої ж моделі того ж року з такими ж характеристиками. Даний рівень митної вартості є мінімальним для ідентичних моделей того ж року з врахуванням характеристик. Коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови тощо не здійснювалось у зв`язку з відсутністю інформації про вплив їх на рівень митної вартості".

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено у цій нормі.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частини перша - третя цієї статті).

Частиною другою статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.

Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Зважаючи на це, на думку суду, у контролюючого органу були підстави для виникнення об`єктивних сумнівів щодо дійсної митної вартості товару, заявленого позивачем до митного оформлення, з огляду на те, що заявлений рівень вказаної ціни у рахунку - фактурі (інвойсі) 7000 евро був значно нижчий, ніж пропозиції продажу на ринку таких же моделей, а також рівня їх митної вартості, що надходили на адреси інших суб`єктів зовнішньо - економічної діяльності.

Так, згідно інформації в ЄАІС Держмитслужби України мінімальний рівень митної вартості таких же моделей транспортного засобу, того ж року виготовлення, що надходили на адреси інших суб`єктів зовнішньо - економічної діяльності складає 11000 євро (наприклад, за митною декларацією від 21 лютого 2023 року №23UА30U0).

Крім того, згідно із інформацією з інтернет - ресурсу (сайту) mobile.de мінімальна ціна за якою пропонується несамохідний транспортний засіб марки KRONE складає 14750 евро.

Відповідно до статті 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У даному випадку в результаті опрацювання документів, поданих до митного оформлення, виявлено розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, а також відсутності документів, визначених частиною 2 статті 53 МКУ, а саме: підпунктом 2.1 пункту 2 поданого до митного оформлення договору №2023-04 від 23 січня 2023 року передбачено, що взаєморозрахунок проводиться переказом грошей на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% передоплати, а підпунктом 4.2 пункту 4 вказаного договору передбачено, що продавець дозволяє відпуск товару після повної передоплати.

Необхідно зазначити, що відповідно до підпункту 4 частини 2 статті 53 МКУ якщо за придбаний товар вже сплачені кошти, то відповідні документи про оплату необхідно подавати під час митного оформлення цього товару разом з митною декларацією.

Проте, такого документу про оплату за придбаний транспортний засіб не було надано декларантом одночасно з митною декларацією, в якій цей несамохідний транспортний засіб був задекларований.

Суд звертає увагу на те, що відсутність банківських платіжних документів підтверджується графою 44 МД, а саме відсутність документів під кодом "3001" (банківський платіжний документ, що стосується товару).

Крім того, згідно реєстраційних документів власником несамохідного транспортного засобу є WOJT PIOTR (Milanowek), тоді як згідно рахунку - фактури даний товар позивач придбав в AKSIL TRUCK Kamil Furmanek (Kielce). Дана розбіжність впливає на правильність визначення митної вартості товару в частині включення усіх складових митної вартості, визначених частиною 10 статті 58 МКУ, а саме комісійні та брокерська винагорода, інформація щодо яких відсутня в документах, поданих до митного оформлення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 06.05.2020 у справі №140/1713/19 зазначив, що різні дані щодо попереднього власника автомобіля в технічному паспорті та в контракті, серед іншого, є обґрунтованою підставою щодо достовірності задекларованої митної вартості, викликаною об`єктним сумнівом щодо дійсної вартості автомобіля, заявленого до митного оформлення.

Таким чином, у зв`язку з тим, що сумніви відповідача щодо достовірності заявленої митної вартості товару були обґрунтованими, відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 МКУ та частини 1 статті 55 МКУ було прийняте рішення про коригування митної вартості товару.

Як вбачається зі змісту документів, позивач не надав митниці додаткові документи, які б усунули розбіжності, виявлені митним органом, і зняли сумніви у достовірності заявленої митної вартості товару.

Поряд з цим, слід звернути увагу на те, що в спростування доводів відповідача про відсутність вищезазначених документів позивачем такі також не подавались під час розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, рішення про коригування митної вартості товару, прийняті за наслідками проведеної митним органом процедури контролю правильності визначення митної вартості товару на основі пред`явлених декларантом документів, є правомірним і обґрунтованим, тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування задоволенню не підлягають.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Хмельницька митниця Державної митної служби України (вул. Пілотська, буд. 2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя Я.В. Драновський