Справа № 120/2376/20-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

12 травня 2023 р. Справа № 120/2376/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Крапівницької Н. Л.,
розглянувши у письмовому порядку заяву позивача в порядку статті 383 КАС України у справі
до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницького області
про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницького області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням суду від 05.10.2020 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.05.2020 року №50 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 13.03.2020 року №18/122, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, без обмеження граничного розміру.

18.04.2023 позивачем подано до суду заяву в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними дій відповідача за не виконання рішення суду, які полягають у обмеженні розміру його пенсії з 01.01.2023.

Ухвалою суду від 20.04.2023 заяву призначено до розгляду у письмовому провадженні. Окрім того, судом встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області строк для подачі письмових пояснень по суті поданої заяви.

12.05.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення по суті поданої позивачем заяви. Так, пенсійний орган зазначив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/2376/20-а не покладено на Головне управління зобов`язань враховувати заробітну плату в розмірі, що перевищує максимальну величину бази нарахування єдиного внеску.

Також вказали, що питання щодо врахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі, що перевищує максимальну величину бази нарахування єдиного внеску не складало предмета спору у справі №120/2376/20-а.

Вказав, що ОСОБА_1 не заявляв такі позовні вимоги, відповідно такі вимоги не вирішувалися у справі №120/2376/20-а та не знайшли відображення у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у зазначеній справі.

Відповідно до Закону № 2464-VI, нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої законом.

Отже, на думку відповідача, Головним управлінням приведено у відповідність виконання рішення суду по справі №120/2376/20-а від 05.10.2020 в частині врахування заробітної плати, згідно довідки прокуратури Вiнницької областi вiд 13.03.2020 року №18/122 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 (момент виникнення права на перерахунок пенсії згідно довідки №18/122) року за посадою прокурора області.

Для обчислення пенсії було враховано заробітну плату в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 06.09.2017 - дату, на яку було застосовано норми законодавства під час видачі довідки №18/122, і яка становила 42100 грн.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вказав, що розмір пенсії ОСОБА_1 склав 37890 грн. Пенсію в новому розмірі Позивач отримав у січні 2023 року.

Визначаючись щодо заяви позивача про визнання протиправними дій Пенсійного органу на виконання рішення суду у даній справі, суд виходить з наступного.

Рішенням суду від 05.10.2020 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.05.2020 року №50 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 13.03.2020 року №18/122, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, без обмеження граничного розміру.

Позивач вказує, що згідно вищевказаного рішення суду йому виплачувалась пенсія без обмеження її максимальним розміром, в розмірі - 41563,04 грн.

Однак, листом від 12.04.2023 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомлено ОСОБА_1 , що розмір його пенсії, який виплачувався на виконання рішення суду від 05.10.2020 року по справі № 120/2376/20, з грудня 2022 року приведено у відповідність до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Так, вказали що розмір пенсії ОСОБА_1 , складає 37890 грн.

Так, на думку позивача, починаючи з 01.01.2023 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не виконується.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач виконуючи рішення суду у даній справі, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 13.03.2020 року №18/122, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, без обмеження граничного розміру, здійснив перерахунок пенсії станом 13.12.2019 без обмеження максимальним розміром.

При цьому, не дивлячись на обґрунтованість та зрозумілість рішення суду, відповідач, зафіксувавши розмір пенсії сумою 37890 грн., фактично, обмежив розмір пенсії ОСОБА_1 вказаною сумою, що є порушенням прав позивача, підтверджених рішенням суду, що набуло законної сили.

Порушення прав позивача на виплату належної йому суми пенсії також слідує з Листа ГУ ПФУ у Вінницькій області від 02.04.2023 яким, ОСОБА_1 повідомлено про те, що розмір його пенсії, обчислений на виконання рішення суду по справі № 120/2376/20-а від 05.10.2020 приведено у відповідність в частині врахування заробітної плати, згідно довідки прокуратури Вінницької області від 13.03.2020 року №18/122 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено загальнообов`язкове державне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 року за посадою заступника прокурора області. Законом № 1697 передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їх місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було оплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Так, вказав, що станом на 06.09.2017 року, відповідно до частини 4 пункту 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове, державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року. № 2464-VI максимальну величину бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, на яку нараховується єдиний внесок, було визначено в сумі двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на зазначену дату, що дорівнює 42 100грн (1684гри прожитковий мінімум на працездатну особу *25).

Таким чином, для обчислення пенсії ОСОБА_1 було враховано заробітну плату в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування станом на 06.09.2017 - дату, на яку було застосовано норми законодавства під час видачі довідки № 18/122 і яка становила 42 100грн. Враховуючи вищевикладене, розмір пенсії ОСОБА_1 складає 37 890 грн.

Суд звертає увагу відповідача, що згідно резолютивної частини рішення суду від 05.10.2020, яке набуло законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.05.2020 року №50 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 13.03.2020 року №18/122, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, без обмеження граничного розміру.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява №60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом дії відповідача (суб`єкта владних повноважень), що полягають у обмеженні розміру пенсії позивача сумою 37890 грн. розцінені як недобросовісні, Такі дії полягають у порушенні процесуального обов`язку, який передбачений статтею 370 КАС України, суперечать завданню адміністративного судочинства та мають наслідком породження нових спорів у сфері соціального захисту населення, зокрема, пенсійного забезпечення.

Стеттею 383 КАС України, зокрема, передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383).

Відповідно до ст. 249 КАС України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Окремо суд вважає за необхідне вказати на те, що відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу, визначено як дисциплінарний проступок вчинення якого є підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, з врахуванням наведених норм та обставин справи, суд вважає, що обмеження розміру пенсії позивача сумою 37890 грн. є невиконання обов`язку керуватися завданнями адміністративного судочинства, і такі дії мають наслідком породження нових спорів у майбутньому. Крім того, дії посадових осіб відповідача, підлягають перевірці на предмет наявності в них складу дисциплінарного правопорушення.

З врахуванням наведеного, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу, яку направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з метою недопущення аналогічних порушень в майбутньому, а також для вирішення питання про притягнення до відповідальності згідно п. 15 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" посадових осіб відповідача відповідальних за прийняття рішення про здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 у фіксованому розмірі.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, для надання відповіді суд вважає за доцільне встановити місячний строк з дня отримання окремої ухвали.

При цьому суд роз`яснює, що відповідно до ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 256, 294 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №120/2376/20-а.

Постановити окрему ухвалу і направити її до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про вжиті Головним управлінням Пенсійного фонду України Вінницькій області заходи повідомити Вінницький окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: