Справа № 320/14948/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року № 320/14948/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправним та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

I. Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову ст.державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Орленко М.М. від 06.02.2023 про відкриття виконавчого провадження №70947132 по примусовому виконанню постанови начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюка С.В. від 15.09.2022 у справі про порушення митних правил №1758/10000/22 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України та накладення штрафу в розмірі 34 000 грн.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вказує, що її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 34 000,00 грн. Вважає, що відповідач під час відкриття виконавчого провадження діяв протиправно, а постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасування, оскільки відповідно до ч.1 ст.536 Митного кодексу України, зазначено, що підлягає виконанню постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався. Матеріали ВП №70947132 до суду не надав.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 15.05.2023 о 14:30.

15.05.2023 у судове засідання не з`явились сторони, матеріали ВП №70947132 відповідач суду не надав.

Суд вважає за необхідне подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Враховуючи строки розгляду справи, передбачені ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що неявка всіх учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами у справі.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Постановою начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюком С.В. від 15.09.2022 позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України.

17.11.2022 представником Київської митниці було написано заяву про примусове виконання рішення та направлено постанову до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області.

06.02.2023 старшим державним виконавцем Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Орленко М.М. відкрито виконавче провадження №70947132 по примусовому виконанню постанови начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюка С.В. від 15.09.2022 у справі про порушення митних правил №1758/10000/22 про притягнення ОСОБА_1 .

Позивачка вважає, що спірна постанова підлягає скасуванню, оскільки її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Вважаючи протиправною постанову про відкриття вионавчого провадження, позивачка звернулась з позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 535 Митного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що митний орган, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

Постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу (частина 1 статті 535 Митного кодексу України).

Давність виконання постанови митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил врегульовано статтею 536 Митного кодексу України, якою встановлено, що не підлягає виконанню постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Згідно зі статтею 533 цього Кодексу подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Частиною 1 статті 529 Митного кодексу України передбачено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст.ст. 539, 540 Митного кодексу України штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови митного органу про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення. Сума штрафу вноситься особою, яка вчинила порушення митних правил, до державного бюджету у порядку, встановленому законодавством України.

У разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова митного органу або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна. Постанова митного органу або суду (судді), по якій стягнення штрафу проведено повністю, з відміткою про виконання повертається до митного органу або до суду, що виніс постанову. Штраф вноситься до державного бюджету.

Відповідно до статті 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Положеннями частини першої статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, зокрема, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

У виконавчому документі зазначається дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню (стаття 4 Закону №1404-VIII).

За змістом частини 1 статті 12 Закону №1404-VIIІ виконавчі документи, зокрема, посвідчення комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (стаття 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

VI. Оцінка суду

В силу приписів Закону №1404-VIII, постанова Київської митниці Держмитслужби від 15.09.2022 в справі про порушення митних правил є виконавчим документом.

Дата набрання законної сили спірної постанови є 25.09.2022.

Щодо дотримання строків пред`явлення виконавчого документа постанови Київської митниці Держмитслужби від 15.09.2022 в справі про порушення митних правил до виконання, судом встановлено таке.

Заява про примусове виконання рішення підписана представником Київської митниці від 17.11.2022, присвоєний вихідний номер №7.8-20-08-05/3920.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень постанова Державної служби України з безпеки на транспорті, яка набрала законної сили 25.09.2022, надійшла до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області 06.02.2023.

Таким чином, стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа - постанови до виконання, а тому зазначений виконавчий документ підлягав поверненню стягувачу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для винесення оскаржуваної постанови, оскільки станом на дату пред`явлення до виконання постанови Київської митниці в справі про порушення митних правил від 15.09.2022, строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання митницею було пропущено.

Отже, в порушення вимог ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" ст. державним виконавцем Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Орленко М.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2023 №70947132. А відтак, ця постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не спростовано позовні вимоги та аргументи позивача, не подано відзиву на позовну заяву.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Враховуючи задоволення позову, на користь позивачки слід присудити понесені нею судові витрати в розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ст. державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Орленко М.М. від 06.02.2023 про відкриття виконавчого провадження №70947132 по примусовому виконанню постанови начальника Київської митниці Державної митної служби України Сілюка С.В. від 15.09.2022 у справі про порушення митних правил №1758/10000/22 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України та накладення штрафу в розмірі 34 000 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ЄДРПОУ 34961544; місцезнаходження: 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Межигірського Спаса, 6).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 15.05.2023