Справа № 161/18199/22
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 161/18199/22 пров. № А/857/2731/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Олексюк А.В.,

час ухвалення рішення: 16:07:44,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення: 30.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій щодо його затримання в період з 19 години 55 хвилин 04 грудня 2022 року по 20 годину 50 хвилин 06 грудня 2022 року та щодо адміністративного затримання його в порядку ст.ст. 260-263 КУпАП згідно протоколу про адміністративне затримання від 06 грудня 2022 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року у задоволенні позовну відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем доведено, що його дії були здійснені із дотриманням вимог чинного законодавства.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважає його незаконним і необгрунтованим, прийнятим без дотримання норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в період з 19 години 55 хвилин 04 грудня 2022 року по 20 годину 50 хвилин 06 грудня 2022 року його було затримано без оформлення належним чином такого затримання, без будь-якого протоколу, тобто безпідставно.

Звертає увагу, що судом не враховано, що його було затримано 04.12.2022, коли його паспорт громадянина України для виїзду за кордон був дійсним. В протоколі затримання від 06 грудня 2022 року відображено інформацію про спробу перетину кордону саме 04 грудня 2022 року, в той час як протокол датований 06 грудня 2022 року.

Зазначає, що термін затримання згідно протоколу відраховується з 20 години 50 хв 06 грудня 2022 року, тоді як фактично його було затримано о 19:55 годині 04 грудня 2022 року, що підтверджується і рапортом відповідної посадової особи прикордонної служби (В. Пархомука). Цим же інспектором складений і протокол затримання.

Також зазначає, що йому під час затримання не було забезпечено права користуватись правовою допомогою обраного ним адвоката, а також перекладача.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.12.2022 складено протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 288372, відповідно до якого « 06 грудня 2022 року о 20 годині 50 хвилин громадянин рф ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в міжнародному пункті пропуску «Ягодин» за спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідних документів, а саме під час виїзду з України надав на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , оголошений органом Державної міграційної служби України № 8025 недійсним, у зв`язку з припиненням особою громадянства (лист ДМС України від 06.12.22 …), чим порушив вимоги ст. 12 ЗУ «Про Державний кордон України», ст. 15 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідальність передбачена ч. 1 ст.204-1 КУпАП» (а.с. 12).

Згідно копії пояснень ОСОБА_1 від 06.12.2022, йому не було відомо про недійсність його паспорта (а.с.9).

З метою ідентифікації іноземця НОМЕР_3 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звертався з листом до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України та Центрального Міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області (а.с. 10).

Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області та отриманої форми 1 «Особова картка» Державної міграційної служби, вбачається, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер НОМЕР_4 , виданий 02.02.2022, органом 8025 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 , виданий 21.11.2022 визнано недійсними (а.с. 13-14).

Згідно складеного інспектором прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України Пархомуком В.В. протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 , ОСОБА_1 був затриманий в порядку статей 260-263 КУпАП України 06 грудня 2022 року о 20 годині 50 хвилин з метою «з`ясування обставин правопорушення». Також в протоколі затримання зазначається, що ОСОБА_1 затриманий у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 204-1 КУпАП, а саме: « 04 грудня о 19 годині 55 хвилин в міжнародному пункті пропуску «Ягодин» виявлено громадянина рф ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на паспортний контроль надав закордонний паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 21.11.22 (8025). В ході перевірки документів відбулося спрацювання бази даних «Гарт 1-П», доручення уповноважених державних органів - індекс «І», після чого ініціатор повідомив, що в даного громадянина недійсні документи для виїзду за кордон. Відповідно до бази даних Державної міграційної служби України особа ОСОБА_1 не являється громадянином України, а являється громадянином РФ, який намагався незаконно перетнути державний кордон України без відповідних документів на право перетину державного кордону, чим порушив вимоги ст. 12 Закону «Про Державний кордон України». Також в протоколі вказано, що ОСОБА_1 володіє українською мовою та не потребує послуг перекладача. Пояснення бажає давати українською мовою (а.с.15).

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.12.2022 позов НОМЕР_3 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації особи задоволено, ухвалено примусово затримати особу без громадянства ОСОБА_1 на три місяці, а саме до 6 березня 2023 року 20 год. 50 хв. включно, шляхом поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації особи (а.с.18-19).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що вимогами статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про Державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України

Як передбачено статтею 1 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», серед основних функцій Державної прикордонної служби України, зокрема, є: здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань, зокрема, надається право: здійснювати згідно з дорученнями правоохоронних органів України затримання в пунктах пропуску осіб, які прямують через державний кордон України (п.7); здійснювати на підставах та в порядку, установлених законами, особистий огляд затриманих, а також оглядати і в разі потреби вилучати речі, що можуть бути речовими доказами або заподіяти шкоду здоров`ю людей (п.15); тримати осіб, затриманих в адміністративному порядку, в спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях (п.16); здійснювати автоматизований обмін інформацією про транспортні засоби, що перетнули державний кордон України, з територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Зупиняти та оглядати в межах прикордонної смуги, контрольованих прикордонних районів самостійно, а за їх межами - разом з відповідними підрозділами Національної поліції транспортні засоби (п.19).

Вимогами ч.ч. 1,2 ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль» передбачено, що прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль здійснюється щодо: осіб, які перетинають державний кордон; транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; вантажів, що переміщуються через державний кордон.

Згідно ч.4 ст.2 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль включає, зокрема: перевірку документів; огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; виконання доручень правоохоронних органів України; перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль та пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів проводяться з урахуванням оцінки ризиків, що здійснюється за методиками, визначеними спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону. Види практичних заходів та тактичних прийомів посадових та службових осіб Державної прикордонної служби України з протидії протиправній діяльності під час перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів та порядок їх здійснення визначаються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону.

Вимогами ч.1 ст.15 Закону України «Про прикордонний контроль» передбачено, що з метою здійснення прикордонного контролю з одночасним забезпеченням безпеки та безперервності дорожнього руху всі переміщення осіб та транспортних засобів у межах території пункту пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення регулюються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що Державна прикордонна служба України здійснює співпрацю з прикордонною охороною інших держав, включаючи обмін офіцерами зв`язку, створення консультаційних пунктів та використання інших форм взаємодії відповідно до міжнародних договорів України.

Правовим підґрунтям для затримання слугує Порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та органів Національної поліції України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України осіб, автомобільних транспортних засобів і паспортних документів, які перебувають у банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ №505 від 14.06.2016 (далі Порядок №505).

Відповідно до п.1 Порядку №505 цей Порядок визначає механізм взаємодії між посадовими особами Державної прикордонної служби України та органів Національної поліції України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України (далі - пункт пропуску) осіб, автомобільних транспортних засобів і паспортних документів, які перебувають у банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу (далі - Інтерпол).

Згідно з п.3, п.4 Порядку №505 органами охорони державного кордону в пунктах пропуску для міжнародного та міждержавного сполучення використовуються банки даних Інтерполу про осіб, викрадені автомобільні транспортні засоби, викрадені та втрачені паспортні документи. Перевірка за банками даних Інтерполу проводиться уповноваженими посадовими особами підрозділів (органів) охорони державного кордону, які очолюють прикордонні наряди, в пунктах пропуску.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, в ході перевірки документів ОСОБА_1 відбулося спрацювання бази даних «Гарт 1-П», доручення уповноважених державних органів - індекс «І», після чого ініціатор повідомив, що в даного громадянина недійсні документи для виїзду за кордон. Відповідно до бази даних Державної міграційної служби України особа ОСОБА_1 не являється громадянином України, а являється громадянином РФ, який намагався незаконно перетнути державний кордон України без відповідних документів на право перетину державного кордону, чим порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про Державний кордон України».

Як передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Вимогами ч. 1 ст. 260 КУпАП передбачено, що у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 261 КУпАП передбачено, що про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 262 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися лише органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України. Адміністративне затримання провадиться: органами прикордонної служби - у разі незаконного перетинання або спроби незаконного перетинання державного кордону України, порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, порушення правил використання об`єктів тваринного світу в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, у територіальному морі, внутрішніх водах та виключній (морській) економічній зоні України, порушення правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і транзитного проїзду через територію України, невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну, порушення порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього

Як передбачено абз. 2 ст. 263 КУпАП осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзду з них, порушили прикордонний режим, режим у пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в`їзду-виїзду, правила використання об`єктів тваринного світу в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, у територіальному морі, внутрішніх водах та виключній (морській) економічній зоні України, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які не виконали рішення про заборону в`їзду в Україну, порушили правила перебування в Україні або транзитного проїзду через територію України, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення - до трьох діб.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 був затриманий в порядку статей 260-263 КУпАП України 06 грудня 2022 року з метою «з`ясування обставин правопорушення». Також в протоколі затримання зазначається, що ОСОБА_1 затриманий у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: « 04 грудня о 19 годині 55 хвилин в міжнародному пункті пропуску «Ягодин» виявлено громадянина рф ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на паспортний контроль надав закордонний паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 21.11.22 (8025).

З урахуванням наведеного вірним є висновок суду, що посилання позивача на протиправність дій посадових осіб НОМЕР_3 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України є безпідставними та недоведеними позивачем, а відповідачі діяли в межах своїх повноважень.

Також судом враховано, що факт забезпечення ОСОБА_1 отримання правової допомоги посадовими особами НОМЕР_3 прикордонного загону підтверджується копією доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги та копіями сторінок робочого зошита чергового відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про явку адвоката.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що у відповідача були визначені вищевказаними законодавчими актами повноваження на вчинення дій щодо затримання ОСОБА_1 та такі дії були здійснені із дотриманням вимог чинного законодавства.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що доводи позивача та його представника щодо протиправності дій посадових осіб НОМЕР_3 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року у справі № 161/18199/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 12.05.2023.