Справа № 460/2115/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2023 року м. Рівне №460/2115/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костопільської міської ради Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Костопільської міської ради Рівненської області (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення п`ятої сесії восьмого скликання Костопільської міської ради Рівненської області від 22.04.2021 № 172 "Про скасування рішень Пісківської сільської ради", яким скасовано Рішення VIІI скликання Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22 жовтня 2020 року № 920 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд громадянину ОСОБА_1 ";

зобов`язати Костопільську міську раду Рівненської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області та надати її у власність (кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0188);

відстрочити виконання рішення суду в частині зобов`язання до припинення (скасування) воєнного стану в Україні або внесення змін до законодавства України щодо зняття заборони безоплатно передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, встановлено підпунктом 3 пункту 27 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

Стислий виклад позицій сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22.10.2020 № 920 йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд. Позивач зауважує, що 15.02.2021 він звернувся до Костопільської міської ради із заявою про затвердження розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд. Проте, 07.09.2022 відповідачем прийнято рішення про скасування рішення Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22.10.2020 № 920. Таке рішення, на думку позивача, є протиправним, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

28.02.2023 через відділ документального забезпечення суду від Костопільської міської ради Рівненської області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не надано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Враховуючи наведене, суб`єкт владних повноважень не може визначати на свій розсуд місце розташування земельної ділянки заявника, тому Костопільска міська рада, скасувала видані Пісківською сільською радою не виконані акти індивідуальної дії, в тому числі і рішення № 920 від 22.10.2020. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання учасників справи.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строків звернення до суду.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, при відкритті провадження у справі судом не вирішено заявлене позивачем клопотання щодо поновлення строку звернення до суду. Витребувано у відповідача додаткові докази.

Ухвалою суду від 25.04.2023 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 29.09.2017 № 209 ОСОБА_1 включено в списки на отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Рокитне.

Рішенням Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22.10.2020 № 920 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га в АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області.

На виконання зазначеного рішення приватним підприємством "Костопільземпроект" виготовлено проект землеустрою.

15.02.2021 позивач звернувся до Костопільської міської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Пісківської сільської ради в АДРЕСА_1 та наданням її у власність. Дану заяву отримано міською радою 15.02.2021, про що свідчить вхідний штамп Костопільської міської ради.

05.08.2022 позивач звернувся до Костопільської міської ради з заявою, в якій просив повідомити про результати розгляду заяви поданої в лютому-березні 2021 року. Дану заяву отримано міською радою 08.08.2022.

Костопільська міська рада листом від 07.09.2022 № 2005/02-08 повідомила позивача про те, що рішення Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22.10.2020 № 920 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" скасовано рішенням Костопільської міської ради Рівненської області № 172 від 22.04.2021 "Про скасування рішень Пісківської сільської ради".

Не погоджуючись з рішенням Костопільської міської ради Рівненської області № 172 від 22.04.2021 та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та оцінка аргументів сторін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Статтею 11 Закону № 280/97-ВР визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону № 280/97-ВР виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно зі ст. 52 Закону № 280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Виконавчий комітет ради:

1) попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради;

2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників;

3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

У відповідності до ч. 6 ст. 59 Закону № 280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Враховуючи наведене, рішення Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22.10.2020 № 920 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд громадянину ОСОБА_1 " є рішення органу місцевого самоврядування.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рішення сільської, селищної, міської ради у п`ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

В абз. 3 п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу й самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абз. 1 п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Абзацом 5 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 визначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує у громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

У цьому ж Рішенні Конституційного Суду України також зазначено, що зі змісту частини другої ст. 144 Конституції України та ч. 10 ст. 59 Закону слідує, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Конституційний Суд України зазначив, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Враховуючи викладене та Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі №1-9/2009, суд дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування в цілому наділений правом скасовувати свої раніше прийняті акти індивідуального характеру в односторонньому порядку, окрім випадку коли такі рішення були виконані.

Висновки аналогічного характеру викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 521/17710/15-а, від 22.01.2019 у справі № 371/957/16-а, від 13.03.2019 у справі № 542/1197/15-а.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

У ході розгляду справи судом встановлено, що позивач отримав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та за його замовленням розроблено відповідну проектну документацію, зареєстровано земельну ділянку та спеціалістом-землевпорядником Пісківскьої сілської ради погоджено відповідний проект землеустрою. Отже, позивач здійснив заходи щодо відведення відповідної земельної ділянки з метою одержання її у власність відповідно до визначеної законодавством процедури виготовлення та погодження проекту землеустрою.

Так, Рішення VIІI скликання Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22 жовтня 2020 року № 920 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд громадянину ОСОБА_1 " є актом одноразового застосування, вичерпало свою дію фактом виконання, тому не може бути скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування після його виконання.

Суд також наголошує, що позивач мав "правомірні очікування" щодо можливостей реалізації своїх прав та інтересів як замовник проекту землеустрою, а відповідач порушив відповідні права та охоронювані законом інтереси позивача через прийняття оскаржуваного рішення.

При цьому, у разі відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, вже після прийняття відповідного рішення, відповідач не був позбавлений можливості дотриматись ч. 4 ст. 59 Закону № 280/97-ВР та у п`ятиденний строк з моменту прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, зупинити таке рішення і внести на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Як було зазначено судом, рада зобов`язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Однак таких дій відповідачем здійснено не було.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Костопільської міської ради Рівненської області від 22.04.2021 № 172 "Про скасування рішень Пісківської сільської ради" в частині що стосується скасування рішення Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22.10.2020 № 920 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд громадянину ОСОБА_1 " не відповідає встановленим у частини другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, суд зазначає наступне.

Частиною 8 статті 118 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 186 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 15 ст. 186 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб`єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, копії такої завіреної розробником документації.

Частинами 5, 6 статті 186-1 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Згідно з ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, відповідно до змісту наведених норм, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності звертаються до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, до якого додаються визначені Земельним кодексом України документи. Проект землеустрою підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який надає висновок про його погодження або про відмову в такому погодженні. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідний орган приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Результат розгляду з питань затвердження проекту землеустрою оформлюється відповідним органом у формі рішення, що прямо передбачено ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 Земельного кодексу України норми цього Кодексу не містять. При цьому, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права неодноразово викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24.01.2020 у справі № 316/979/18, від 27.01.2021 у справі № 560/1334/19, від 01.02.2021 у справі № 560/1282/19, від 16.09.2021 у справі №260/18/19, від 10.06.2021 у справі № 240/4964/18, від 07.04.2021 у справі № 540/2813/19, від 10.03.2021 у справі № 240/82/19, від 04.03.2021 у справі № П/811/968/18, від 15.06.2021 у справі № 818/1905/17, від 29.11.2021 у справі № 480/1910/19, від 22.03.2023 у справі № 280/4962/18.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України (у редакції чинній з 27.05.2021) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У ході розгляду справи судом встановлено, що розроблений на замовлення ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки був погоджений згідно з висновком експерта від 22.12.2020 № 19488/82-20.

Проте, відповідач у листі від 07.09.2022 № 2005/02-08 повідомив позивача про те, що рішення Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22.10.2020 № 920 скасоване рішенням Костопільської міської ради, тому затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність неможливо.

Враховуючи наведене суд вважає, що позивач при зверненні до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою подав усі передбачені законодавством документи, необхідні для прийняття рішення, в зв`язку з чим відхиляє посилання відповідача на те, що до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою були відсутні графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Крім того, судом враховано, що на підставі проекту землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, визначено її кадастровий номер :03:003:0188, що не заперечується учасниками справи.

Відповідно до ч. 4-6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до змісту наведених норм, реєстрація державним кадастровим реєстратором земельної ділянки на підставі проекту землеустрою, розробленого на замовлення позивача, підтверджує відповідність такого проекту вимогам законодавства та його погодження.

Щодо змісту та форми рішення відповідного органу з питань затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Статтею 118 Земельного кодексу України прямо передбачено обов`язок органу виконавчої влади або орган місцевого самоврядування прийняти відповідне рішення у випадку надання погодженого проекту землеустрою.

Крім того, ч. 10 ст. 118 ЗК України також передбачено право особи на оскарження відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або у випадку залишення клопотання без розгляду.

Судом встановлено, що відповідачем не було прийнято рішення щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою, обґрунтованого встановленими Земельним кодексом України правовими підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки у власність площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:003:0188.

Відтак, позовна вимога про зобов`язання Костопільську міську раду Рівненської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області та надати її у власність (кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0188) до задоволення не підлягає.

Суд зазначає, що вимога про відстрочення виконання рішення суду в частині зобов`язання до припинення (скасування) воєнного стану в Україні або внесення змін до законодавства України щодо зняття заборони безоплатно передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, встановлено підпунктом 3 пункту 27 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України є похідною від позовної вимоги про зобов`язання Костопільську міську раду Рівненської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та відповідно також до задоволення не підлягає.

В контексті обставин цієї справи суд враховує те, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Зокрема, останнім Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №58/2023 від 6 лютого 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, як на дату ухвалення рішення у цій справі так і на даний час на території України діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12.05.2015 № 389-VIII.

Судом також зазначає, що Законом України від 24.03.2022 № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Так, вказаним законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей:

5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити частково.

Судові витрати.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костопільської міської ради Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 63 рішення Костопільської міської ради Рівненської області від 22.04.2021 № 172 "Про скасування рішень Пісківської сільської ради" яким скасовано рішення Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22.10.2020 № 920 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадянину ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Костопільську міську раду Рівненської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.02.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:003:0188 та за результатами її розгляду по суті прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 12 травня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Костопільська міська рада Рівненської області (вул. 1 Травня, 3,м. Костопіль,Рівненська область,35000, ЄДРПОУ/РНОКПП 04057669)

Суддя О.В. Поліщук