Справа № 640/18771/22
Суддя: Шолох Л. М.
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/139/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

03 березня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 03 жовтня 2017 року у ВП № 52651283 та постанову про відкриття виконавчого провадження № 54861080.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що на виконанні у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває окреме виконавче провадження №54861080 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору на підставі постанови державного виконавця від 20 червня 2017 року № 52651283. На думку позивача дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору на підставі вказаної постанови в окремому виконавчому провадженні (поза межами процедури стягнення коштів по виконавчому листу № 490/6381/15-ц, виданому Центральним районним судом м. Миколаєва) не відповідають вимогам чинного законодавства, що діяло на час вчинення виконавцем цієї виконавчої дії.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач висловлює свою незгоду із діями та рішеннями державного виконавця щодо стягнення з нього виконавчого збору.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладення штрафу, про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі №733/889/17.

Відповідно до частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті (частина друга статті 20 КАС України).

Виходячи із наведеної норми вирішення адміністративний позов щодо незгоди боржника із діями та рішеннями державного виконавця про стягнення виконавчого збору не віднесено до предметної підсудності Центрального районного суду м. Миколаєва, як адміністративного суду.

Питання щодо направлення справи для розгляду до іншого суду у разі порушення позивачем правил предметної підсудності, приписами Кодексу адміністративного судочинства не врегульовано. Тому з огляду на частину шосту статті 7 КАС України, у даному випадку слід застосувати пункт 2 частини першої статті 29 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З матеріалів справи слідує, що адреса місця проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

За такого справу слід направити для розгляду до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Також слід зазначити, що адміністративна справа № 640/6174/22 за позовом ОСОБА_2 (другий відповідач у справі № 490/6381/15-ц) до Васильківського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 20 червня 2017 року ВП № 52464364 про стягнення виконавчого збору, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року направлено до Миколаївського окружного адміністративного суду для розгляду.

Керуючись статтями 20, 25, 29, 243, 256, 293-397 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Передати адміністративну справу № 640/18771/22 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання протиправними та скасування постанов на розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду (вулиця Декабристів, 41/10, Миколаїв, Миколаївська область, 54000).

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.М. Шолох