Справа № 743/317/23
Суддя: Павленко О. В.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/317/23
Провадження № 2-а/743/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Ріпкинської селищної ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову №16 від 10.03.2023, прийнятою адміністративною комісією при виконавчому органі Ріпкинської селищної ради про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, та закрити провадження по справі.

Позов мотивовано тим, що 12.02.2023 інспектором ВП №2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області складено протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №557877, який на думку позивача не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставина справи. Проте, незважаючи на це, адміністративною комісією при виконавчому органі Ріпкинської селищної ради була прийнята постанова №16 від 10.03.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 156 КУпАП. Зазначає, що відповідачем не доведено факту вчинення ним адміністративного правопорушення та не надано жодного доказу про наявність його вини, відсутні свідки, чек щодо розрахунку за товар, а на відеозаписі з бодікамери інспектора відсутній сам факт продажу, відтак у відповідача відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення. Отже, оскільки, на думку позивача, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, в його діях відсутній, то вказана постанова має бути скасована, а провадження по справі закрите.

Позивач у судове засідання надав заяву. В якій підтримав позовні вимоги, проси суд їх задовольнити та справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача у відзиві на позов, заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки постанова у вказаній справі відповідає вимогам КУпАП і при її винесенні адміністративна комісія діяла на підставі та в межах повноважень. Також, вказує, що досліджені докази при розгляді справи, підтверджують наявність у діях позивача вини у вчинені адміністративного правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Позивач у відповіді на відзив заперечував доводи відповідача, викладені у відзиві, та просив задовольнити позов.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що розпорядженням Чернігівської обласної військової адміністрації №188 від 27.05.2022 заборонено з 28.05.2022 реалізацію алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі на території Чернігівської області в закладах громадського харчування з 20:00 год. по 12:00 год., у закладах торгівлі з 16:00 год. по 12:00 год. протягом дії воєнного стану.

Також, вказаним розпорядженням начальником Чернігівської обласної військової адміністрації було зобов`язано органів місцевого самоврядування області за потреби приймати рішення, у порядку, передбаченому чинним законодавством, щодо встановлення додаткових заборон та/або обмежень на реалізацію алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі.

Рішенням виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №2 від 10.01.2023 заборонено на території Ріпкинської селищної територіальної громади в період дії воєнного стану продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин особам у військовій формі зі знаками розрізнення ЗСУ, Національної гвардії України, територіальної оборони, інших військових формувань та особам зі зброєю. Контроль за виконанням зазначеного покладено на ВП №2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області.

Згідно протоколу ВАБ №557877 від 12.02.2023, 12.02.2023 близько 12:05 год. ОСОБА_1 будучи ФОП « ОСОБА_1 » у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив продаж горілки «Хортиця-класична» об`ємом 0,5 л за ціною 100 грн. військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який перебував у військовій формі зі знаками розрізнення ЗСУ, чим порушив вимоги рішення Ріпкинської селищної ради №2 від 10.01.2023. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Постановою №16 про накладення адміністративного стягнення від 10.03.2023, прийнятою Адміністративною комісією при виконавчому органі Ріпкинської селищної ради, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Чинним законодавством України передбачений вичерпний перелік органів, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення. Одним з таких органів є адміністративні комісії при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

До виключної компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських,селищних та сільських рад відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені КУпАП, зокрема, в галузі торгівлі: ст. 155, 155-2, ч. 2 ст. 156, ст. 156-1, 156-2, 159 КУпАП.

Отже, у відповідності до ст. 218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП, відносяться до підвідомчості адміністративних комісій при виконавчих органах міських, селищних та сільських рад, тому матеріали стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 156 КУпАП обґрунтовано було направлено на розгляд адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ріпкинської селищної ради.

Відповідно до п.1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати органи Національної поліції, зокрема й статтею 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Отже сутність правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, полягає в: торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях, на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визнаних рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради такими, де роздрібна торгівля зазначеними товарами заборонена; торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами неповнолітніми особами, а також через торгові автомати; продажу алкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років; торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлено ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 р. № 481/95-ВР.

За нормами цієї статті продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів заборонено: особами та особам, які не досягли 18 років; у приміщеннях та на території дошкільних навчальних закладів і закладів охорони здоров`я; у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, які реалізують товари дитячого асортименту, спортивні товари, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; у місцях проведення спортивних змагань; в інших місцях, визначених органами місцевого самоврядування; з торгових автоматів; з полиць самообслуговування (окрім тютюнових виробів у блоках та алкогольних напоїв); поштучно (для тютюнових виробів, окрім сигар); з рук та у невизначених для цього місцях.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ч.2 ст.156 КУпАП (ч.1 ст.218 КУпАП).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Суд наголошує, що диспозицією ч.2 ст.156 КУпАП не встановлено жодних обмежень щодо продажу алкогольний напоїв військовослужбовцям. Відтак, продаж позивачем горілки, особі, військовослужбовцю не становить собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 73 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На правильність вищевказаної позиції вказує й наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання органам місцевого самоврядування повноважень встановлювати обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових» від 22.03.2018 №2376-VIII, який набрав чинності 25.04.2018 внесено зміни до ряду законодавчих актів України, зокрема, абзац 1 ч.2 ст.156 КУпАП доповнено словами «або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби»; статтю 15-3 Закону №481/95-ВР доповнено частиною дев`ятою такого змісту: «Сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби»; ч. 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» доповнено пунктом 44-1 такого змісту: «встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що починаючи з 25 квітня 2018 року (дати набрання чинності Законом №2376-VIII) законодавцем надано право органам місцевого самоврядування самостійно встановлювати відповідні обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби. З цієї ж дати КУпАП запроваджено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Згідно з п. 44-11 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно - територіальної одиниці .

Обмежень щодо продажу алкогольний напоїв військовослужбовцям диспозицією ч.2 ст.156 КУпАП не передбачено.

У даному випадку адміністративною комісією при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП не було взято до уваги вищевикладене, не надано в сукупності оцінку всім доказам, з огляду на їх належність та допустимість, не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, не дотримано вимоги ст. 280 КУпАП.

КУпАП становить сукупність як матеріальних норм права, за якими встановлено зміст адміністративних правопорушень та відповідальність за їх вчинення, так і процесуальних норм права, які передбачають порядок розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності.

При розв`язанні спору в справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд, зокрема, перевіряє чи прийняті такі рішення із дотриманням порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП.

Вирішуючи питання стосовно законності ухвалених рішень суд також виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Зміст ст. 286 КАС України, в світлі змін від 15 грудня 2017 року, дозволяє дійти висновку, що законодавцем більш детально визначено особливості провадження у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адмінвідповідальності, які за своєю суттю наближені до норм КУпАП. Так зокрема, норми цієї статті, як і ст.293 КУпАП передбачають можливість скасування судом рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Суд не приймає до уваги докази сторони відповідача щодо наявності вини позивача в діях, що йому інкримінуються, з огляду на відсутність відповідальності за вказані дії в нормі ч.2 ст.156 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що постанова №16 про накладення адміністративного стягнення від 10.03.2023, прийнята Адміністративною комісією при виконавчому органі Ріпкинської селищної ради, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн., підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем понесені витрати у вигляді судового збору в сумі 536,80 грн., тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Ріпкинської селищної ради.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 20, 286 КАС України, ст.22, ст.77-1, ст.280, ч. 1 ст.288, ст.293 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Адміністративної комісії при виконавчому органі Ріпкинської селищної ради (смт. Ріпки Чернігівського району Чернігівської області, вул. Святомиколаївська, 85, ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову №16 від 10.03.2023, прийняту Адміністративною комісією при виконавчому органі Ріпкинської селищної ради, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ріпкинської селищної ради (код ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодування по сплаті судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення складено 12 травня 2023 року.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Павленко