Справа № 300/3460/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2023 р. справа № 300/3460/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Біньковської Н.В.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідач скористався правом подання відзиву на позов. Зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до наказу керівника Івано-Франківської обласної прокуратури №426к від 16.06.2020 працевлаштований з 16.06.2020 на посаду головного спеціаліста відділу з організаційного та правового забезпечення Івано-Франківської обласної прокуратури та працював на цій посаді до 07.06.2021. Будь-якої заяви ні про виконання судового рішення в добровільному порядку, ні про звільнення його із вказаної вище посади позивач за період з 13.04.2021 по 07.06.2021 не подавав. Вважає, що поновлення позивача на посаді на виконання судового рішення без заяви останнього про звільнення з посади, яку він обіймав станом на 14.04.2021, могло призвести до порушення вимог ст.18 Закону України «Про прокуратуру». Тільки при надходженні 07.06.2021 до Івано-Франківської обласної прокуратури постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2021 з приводу поновлення ОСОБА_1 на роботі та його повідомлення про це, позивач подав заяву про звільнення з посади головного спеціаліста відділу організаційного та правового забезпечення Івано-Франківської обласної прокуратури з 07.06.2021 за угодою сторін і керівником обласної прокуратури цього ж числа, 07.06.2021, видано відповідний наказ №557к. 08.06.2021 відповідачем видано наказ №564к, яким скасовано наказ прокурора Івано-Франківської області №294к від 28.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено його на посаді прокурора з 18.05.2020. Вважає причини невидання наказу про поновлення позивача на роботі у період з 14.04.2021 по 08.06.2021 поважними, а тому затримка виконання рішення відсутня. Наголошує, що за період з 14.04.2021 по 07.06.2021, працюючи на посаді головного спеціаліста відділу організаційного та правового забезпечення Івано-Франківської обласної прокуратури, ОСОБА_1 отримував заробітну плату та компенсацію за невикористані дні відпустки. Тобто, право позивача на отримання заробітної плати у спірний період не було порушено, оскільки право на працю та отримання заробітної плати він реалізував, працюючи на зазначеній вище посаді. Вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із цим позовом. Просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с.98).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
16.06.2020 Прокуратурою Івано-Франківської області прийнято наказ №426к «Про призначення ОСОБА_1 на посаду державної служби категорії «В» на умовах строкового контракту», яким його призначено на посаду головного спеціаліста відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Івано-Франківської області на умовах строкового контракту про проходження державної служби на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та до дня визначення переможця за результатами конкурсного відбору відповідно до законодавства, але не більше чотирьох місяців після відміни карантину, з 16.06.2020 (а.с.105).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 у адміністративній справі №300/1492/20 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Івано-Франківської обласної прокуратури, керівника Івано-Франківської обласної прокуратури про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 у адміністративній справі №300/1492/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року по справі № 300/1492/20. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №310 від 10.04.2020 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки». Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Івано-Франківської області №288к від 28.04.2020, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», з 18 травня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області з 18 травня 2020 року. Стягнуто з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, з урахуванням податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 18 травня 2020 року по 13 квітня 2021 року про поновлення на роботі в сумі 248436, 80 грн.

Постанову в частині поновлення на роботі та стягнення з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора та Івано-Франківської обласної прокуратури у рівних частинах на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказана постанова набрала законної сили 13.04.2021.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 13.05.2021 видано чотири виконавчі листи №300/1492/20.

17.05.2021 позивачем через представника подано заяву до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про примусове виконання рішення (поновлення на роботі) (а.с.79).

26.05.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №300/1492/20 від 13.05.2021 (а.с.81).

Наказом Івано-Франківської обласної прокуратури №557к від 07.06.2021 «Про припинення дії контракту та додаткової угоди щодо проходження державної служби та звільнення ОСОБА_1 » припинено з 07.06.2021 дію контракту №16 від 09.10.2020 укладеного з ОСОБА_1 про проходження ним державної служби на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та до дня визначення переможця за результатами конкурсного відбору відповідно до законодавства, але не більше двох місяців після відміни карантину, на посаді головного спеціаліста відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури та дію додаткової угоди до цього контракту від 01.04.2021, у зв`язку з подачею ОСОБА_1 заяви про розірвання даного контракту.

Згідно пункту 2 вказаного наказу звільнено ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури на підставі пункту 3 частини 1 статті 83, частини 2 статті 86 Закону України «Про державну службу» за угодою сторін з 07.06.2021

Підставою видання вказаного наказу зазначено заяву ОСОБА_1 (а.с.106).

Наказом Івано-Франківської обласної прокуратури №564к від 08.06.2021 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » наказом прокурора Івано-Франківської області №294к від 28.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області з 19.05.2020 (а.с.107).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За приписами частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Пунктом 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

За змістом статті 235 Кодексу законів про працю України (надалі також КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняття органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх обов`язків. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

Судом встановлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 у справі №300/1492/20, яка набрала законної сили 13.04.2021, серед іншого, поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області з 18 травня 2020 року.

Також, вказану постанову від 13.04.2021 в частині поновлення на роботі та стягнення з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Отже, існування зазначеного судового рішення породжує у відповідача обов`язок його виконання щодо поновлення ОСОБА_1 на вказаній посаді, який має бути здійснений, шляхом видання відповідачем відповідного наказу.

Водночас, як встановлено судом, ОСОБА_1 , починаючи з 16.06.2020, в тому числі станом на 13.04.2021 - день прийняття Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови в адміністративній справі №300/1492/20, по 07.06.2021 перебував з відповідачем у трудових відносинах та отримував заробітну плату за виконувану роботу, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Івано-Франківської області та Івано-Франківській обласній прокуратурі, відповідно.

В постанові від 24 січня 2019 року у справі № 760/9521/15-ц Верховний Суд вказав, що за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Як зазначає відповідач та не заперечує позивач, тільки 07.06.2021 ОСОБА_1 подав керівнику Івано-Франківської обласної прокуратури заяву про звільнення із займаної посади державної служби з 07.06.2021 за угодою сторін.

Отже, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах на посаді державної служби з відповідачем у період з 16.06.2020 до 07.06.2021.

Наказом Івано-Франківської обласної прокуратури від 08.06.2021 за № 564к скасовано наказ прокурора Івано-Франківської області від 28.04.2020 № 294к і поновлено позивача на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області з 19.05.2020.

Наведене свідчить про винятковість спірних правовідносин, які склались у цій справі, адже у період, за який позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021, він безперервно перебував у трудових відносинах з відповідачем у спірний період, тобто фактично виконував трудові обов`язки, що свідчить про створення відповідачем умов, за яких позивач може їх здійснювати.

Затримка виконання судового рішення за своєю суттю носить компенсаційний характер заходів відповідальності для органу, який незаконно звільнив працівника.

Згідно з частиною 5 статті 32 Закону України "Про державну службу" на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону (державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування), забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Аналогічно, у статті 18 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що перебування на посаді прокурора несумісне з обійманням посади в будь-якому органі державної влади, іншому державному органі, органі місцевого самоврядування та з представницьким мандатом на державних виборних посадах. На прокурора поширюються обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначені Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до статті 83 Закону України "Про державну службу" державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі виходу державного службовця на пенсію або досягнення ним 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади"; 9) з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Згідно статті 87 Закону України "Про державну службу" підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу; 2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування; 3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності; 4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Отже, наведеними правовими нормами Закону України "Про державну службу" передбачений виключний перелік підстав звільнення з державної служби.

Оскільки станом на час прийняття Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови 13.04.2021 та в подальшому до 07.06.2021 ОСОБА_1 займав посаду головного спеціаліста в Прокуратурі Івано-Франківської області та Івано-Франківській обласній прокуратурі, відповідно, для реалізації повноважень керівником Івано-Франківської обласної прокуратури щодо поновлення позивача на посаді прокурора на виконання судового рішення від 13.04.2021 ОСОБА_1 необхідно було звільнитись із займаної посади державної служби.

Однак, з часу постановлення судового рішення (13.04.2021) про поновлення на посаді по 07.06.2021 до Івано-Франківської обласної прокуратури позивач заяви про звільнення із займаної посади державної служби не подавав, що дає підстави для висновку про відсутність наміру звільнятись.

Суд погоджується з доводами відповідача, що у керівника обласної прокуратури були відсутні законні підстави щодо видання наказу про поновлення позивача на посаді прокурора без подання ним заяви про звільнення з посади державної служби, оскільки у такому випадку було б не дотримано процедури звільнення працівника із займаної посади та порушене право громадянина на державну службу.

Крім того, одночасне перебування на двох посадах є порушенням вимог Закону України "Про запобігання корупції", який в обох випадках поширюється на позивача.

У відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для самостійного звільнення позивача у вказаний період з інших підстав, аніж подання ним відповідної заяви. А отже, вказана обставина була об`єктивною перешкодою для поновлення позивача на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області.

Оскільки ОСОБА_1 подав заяву про звільнення із займаної посади державної служби за угодою сторін тільки 07.06.2021, наказом керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 07.06.2021 №557к позивача звільнено з посади головного спеціаліста відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури з 07.06.2021 відповідно до частини 2 статті 86 Закону України "Про державну службу", за угодою сторін.

Одразу після усунення об`єктивної перешкоди для поновлення позивача на посаді, шляхом подання заяви про звільнення з посади державної служби, тобто без жодної затримки наступного дня, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021, постанови про відкриття виконавчого провадження №6557192 від 26.05.2021 та заяви ОСОБА_1 останнього було поновлено на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області з 19.05.2020.

Враховуючи викладене, судом не встановлено підстав для стягнення з Івано-Франківської обласної прокуратури середнього заробітку за період з 14.04.2021 по 07.06.2021 в зв`язку із несвоєчасним виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 у справі №300/1492/20, допущеної до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області.

Суд також зауважує, що виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця та не залежить від дій чи ініціативи працівника. Разом з цим, у вказаному випадку поновлення позивача на посаді без звільнення з посади державної служби було б грубим порушенням вимог спеціального законодавства, а підстави для звільнення позивача з посади державної служби без його заяви у відповідача були відсутні.

Суд вважає, що працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.11.2022 у справі №240/12764/21.

За встановлених у справі обставин, заявлені позовні вимоги позивача є необґрунтовані, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо доводів Івано-Франківської обласної прокуратури з приводу пропущення позивачем місячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд зазначає, що відповідачем наказ про поновлення позивача на посаді видано 08.06.2021, з 09.06.2021 в ОСОБА_1 почався перебіг строку на звернення до суду за стягненням середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. До суду з цим позовом позивач звернувся 08.07.2021, тобто із дотриманням місячного строку звернення, визначеного частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),

відповідач - Івано-Франківська обласна прокуратура (, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.