Справа № 361/3057/22
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/3057/22
Провадження № 2-а/361/60/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Бас Я.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Рибака Олексія Григоровича, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Рибака Олексія Григоровича, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 липня 2022 року близько 23 години, перебуваючи у с. Требухів Броварського району, котив мопед YAMAHA JOG SA39 по дорозі вулиці Горького. Внаслідок падіння, що трапилось незадовго перед подією, він отримав пошкодження голови, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, що супроводжувалися розладом свідомості, сильним головним болем, а також він не розумів, де він знаходиться. Вказане підтверджується випискою з амбулаторної карти № НОМЕР_1 , консультацією невролога та фотозображення його обличчя.

У звязку з вищенаведеним позивач не міг зорієнтуватися на місцевості та потребував допомоги. Підійшовши до працівників поліції, які знаходилися на узбіччі дороги біля будинку 93 по вулиці Горького у селі Требухів, попросив допомогти йому дістатися до місця свого проживання будинку АДРЕСА_1 .

Однак працівники поліції винесли відносно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вищевказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн 00 коп.

Вважає, що спірна постанова про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №630259 від 08 липня 2022 року, винесену суб`єктом владних повноважень інспектором відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Рибаком О.Г. про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн 00 коп.; закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 2 ст. 126 КУпАП; судові витрати покласти на відповідачів.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Cудом встановлено, що 08 липня 2022 року о 23 годині 50 хвилин поліцейським відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим сержантом поліції Рибаком Олексієм Григоровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №630259, згідно з якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн 00 коп.

Відповідно до вказаної постанови 08 липня 2022 року о 23 годині 20 хвилин по вул. Садова 1 у селі Требухів Броварського району водій ОСОБА_1 керував мотоциклом YAMAHA JOG SA39, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР (а.с. 5).

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень частини 2 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із п. 2.13 ПДР, поряд з іншим, визначено, що транспортні засоби належать до таких категорій: А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, у адміністративному процесі закріплена презумпція вини суб`єкта владних повноважень, яка покладає на нього обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення (дії чи бездіяльності) та спростувати твердження іншої сторони про порушення його прав свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2022 року позивач звернувся до медичного центру «Здорова Родина+» за наданням консультації невролога.

Надання вказаних послуг підтверджується копією амбулаторної картки № НОМЕР_1 пацієнта ОСОБА_1 , відповідно до якої з анамнезу хвороби встановлено, що останній пред`являє скарги з 08 липня 2022 року внаслідок падіння зі сходів, від якого втратив свідомість, не пам`ятає момент падіння, запаморочення турбують протягом 2-3 діб.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП, а саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Поліцейський відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старший сержант поліції Рибак О.Г., будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, відзив та будь-яких заперечень на позов чи доказів на спростування заявлених позовних вимог до суду не подавав.

Виходячи з викладеного, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи наведене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б давали суду підстави прийти до обґрунтованого висновку щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 20, 73-77, 139, 241-245, 153-163 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №630259, винесену поліцейським відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим сержантом поліції Рибаком Олексієм Григоровичем 08 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 гривень скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Сердинський