Справа № 360/217/23
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/217/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Служби судової охорони про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Служби судової охорони (далі Служба, Судова охорона, відповідач), в якій позивач, просить:

-визнати протиправною бездіяльність Служби судової охорони щодо відмови в наданні направлення для проходження ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення) отриманої 01.04.2022 під час проходження служби в Службі судової охорони ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Службу судової охорони невідкладно видати направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, передбаченого п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 р. за № 559/30427) для визначення стану здоров`я з метою встановлення причинного зв`язку травми отриманої під час проходження служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби Судової охорони у Луганській області ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач при проходженні служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області під час подій суспільного життя, військової агресії Російської Федерації 01.04.2022 року у м.Сєвєродонецьк, Луганської області отримав травму, про що було складено комісійний акт No 1 за формо Н-1/НП розслідування нещасного випадку, що стався 01.04.2022 о 12:00. За висновком комісії встановлено, що відповідно до вимог підпункту 1 п. 21 розділу ІІІ Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, що сталися в Службі судової охорони, затвердженого наказом Служби судової охорони від 07.08.2020 No 332, нещасний випадок визначається таким, що трапився під час проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

В день звільнення зі служби в Службі судової охорони 19.12.2022 позивач звернувся з рапортами (№o43.2-689/вн від 19.12.2022 та №43.2-691/вн від 19.02.2022) до тимчасового виконувача обов`язків Голови Служби судової охорони полковника Служби судової охорони Олексадра КОЛЕСНІКОВА та начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області полковника Служби судової охорони Вячеслава АБРАМОВА з проханням видати направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи у зв`язку з реалізацією наказу Служби судової охорони від 16.12.2022 No 1117 о/с та отриманою травмою під час проходження служби.

У відповідь на рапорт №43.2-691/вн від 19.12.2022 позивачу 19.12.2022 надано направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, але для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до подальшої служби а не для встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

19.01.2023 за результатами проходження медичного огляду ВЛК при Індустріальному РТЦК та СП м. Дніпро позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

09.02.2023 позивач повторно звернувся з заявою про надання направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, передбаченого п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 No 285 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 р. за № 559/30427) для визначення стану здоров`я з метою встановлення: причинного зв`язку травми отриманої під час проходження служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби Судової охорони у Луганській області.

14.02.2023 відповідачем надано відповідь на заяву позивача від 09.02.2023, в якій зазаначено, що повторних підстав для видання направлення на ВЛК для звільнених співробітників Служби немає.

Позивач із посиланням на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніхсправ України 03.04.2017 № 285, вважає відмову відпровідача від 14.02.2023 про відмову у винаданні направлення на ВЛК протипраною та такою, що супечить його правам та інтересам, оскільки цим положенням прямо передбачено право зверенення колишнього співробітника Служби з заявом про встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що керіництво Службою судової охорони при розгляді заяви позивача про видання направлення на повторне проходження ВЛК діяло правомірно, оскільки повторне направлення колишнього співробітника Служби на комісію ВЛК не передбаченено діючим законодавством. У зв`язку з чим просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представником позивача надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що наведені відповідачем аргументи не містять обґрунтувань заперечень щодо змісту і вимог позов і не спростовують позиції позивача.

Представники стронін про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе провести судове засідання в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Ухвалою суду від 13.03.2023 відкрито провадження у справі.

Врахувавши доводи представника позивача та представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в управлінні Служби судової охорони у Луганській області на посаді заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області, та наказом Служби від 16.12.2022 No 1117 о/с, 19.12.2022 позивача звільнено зі служби в Службі судової охорони за підпунктом 4 пункту 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) у запас Збройних Сил України.

Позивач при проходженні служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області під час подій суспільного життя, військової агресії Російської Федерації 01.04.2022 року у м.Сєвєродонецьк, Луганської області отримав травму, про що було складено комісійний акт No 1 за формо Н-1/НП розслідування нещасного випадку, що стався 01.04.2022 о 12:00. За висновком комісії встановлено, що відповідно до вимог підпункту 1 п. 21 розділу ІІІ Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, що сталися в Службі судової охорони, затвердженого наказом Служби судової охорони від 07.08.2020 No 332, нещасний випадок визначається таким, що трапився під час проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

В день звільнення зі служби в Службі судової охорони 19.12.2022 позивач звернувся з рапортами (№o43.2-689/вн від 19.12.2022 та №43.2-691/вн від 19.02.2022) до тимчасового виконувача обов`язків Голови Служби судової охорони полковника Служби судової охорони Олексадра КОЛЕСНІКОВА та начальника територіального управління Служби судової охорони у Луганській області полковника Служби судової охорони Вячеслава АБРАМОВА з проханням видати направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи у зв`язку з реалізацією наказу Служби судової охорони від 16.12.2022 No 1117 о/с та отриманою травмою під час проходження служби.

У відповідь на рапорт №43.2-691/вн від 19.12.2022 позивачу 19.12.2022 надано направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, але для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до подальшої служби а не для встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

19.01.2023 за результатами проходження медичного огляду ВЛК при Індустріальному РТЦК та СП м. Дніпро позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

09.02.2023 позивач повторно звернувся з рапортом про надання направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, передбаченого п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 No 285 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 р. за № 559/30427) для визначення стану здоров`я з метою встановлення причинного зв`язку травми, отриманої під час проходження служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби Судової охорони у Луганській області.

14.02.2023 відповідачем надано відповідь на рапорт позивача від 09.02.2023, в якій зазначено, що повторних підстав для видання направлення на ВЛК для звільнених співробітників Служби немає.

Відповідно до вимог пункту 3 статті 165 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України "Про Національну поліцію" для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 затверджено положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі - Положення).

Підпунктом 3 пункту 3 розділу І Положення визначено, що основними завданнями ВЛК є: визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу).

Відповідно до пункту 1 розділу III Положення направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи за формою (додаток 4) здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ.

Згідно форми додатку 4 Положення відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України видають направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи співробітникам, перелік яких зазначений у підпункті 3 пункту 3 розділу 1 Положення, для взначення стану здоров`я з метою встановлення придатності до служби в поліції: кандидата на службу, кандидата на віцськову службу за контрактом; придатності для подальшої служби; можливості проходження служби в умовах відрядження; причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

З аналізу наведених норм слідує, що основними завданнями ВЛК є: визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу). При цьому, додатком 4 цього Положення чітко затверджено перелік підстав, за яких відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України видають направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зокрема, у разі причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Пунктом 13 розділу VI Положення закріплено, що колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання. Перегляд раніше прийнятої постанови ВЛК проводиться за заявою колишнього поліцейського, колишньої особи рядового чи начальницького складу.

Отже, цим пунктом чітко закріплено право колишніх поліцейських ініціювати питання щодо причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). При цьому, Положення не містить підстав для відмови підрозділом кадрового забезпечення за місцем колишньої служби співробітнику у разі подання відповідного рапорту для направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Тобто, цим Положенням закріплений обов`язок підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби співробітника щодо видачі направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Отже, у разі надходження відповідного рапорту від колишнього співробітника, підрозділ кадрового забезпечення за місцем колишньої служби співробітника зобов`язаний видати направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), оформлене згідно форми, встановленої додатком 4 цього Положення.

Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , як колишній співробітник Служби судової охороги в Луганській області, звернувся до відповідача саме з рапортом від 09.02.2023 про надання направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, передбаченого п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 No 285 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 р. за № 559/30427) для визначення стану здоров`я з метою встановлення причинного зв`язку травми, отриманої під час проходження служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби Судової охорони у Луганській області, та пунктом 13 розділу VI Положення чітко закріплено право колишніх поліцейських ініціювати питання щодо причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень), відтак відповідач при прийнятті рішення щодо відмови позивачу у видачі направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) діяв протиправно та всупереч нормам Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС.

Тверження відповідача стосовно того, що на час отримання Службою судової охорони (09.02.2023), звернення позивача про отримання направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи передбаченого п. 1 розділу ІІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 N№ 285 для визначення стану здоров`я, останній втратив статус співробітника Служби судової охорони, що й призвело до відсутності законних підстав для повторного видавання відповідного, направлення на ВЛК, оскільки направлення на мдичний огляд до ВЛК військово-медичного закладу або МК територіального медичного об`єднання МВС видаються лише діючим співробітникам Служби судової охорони і виключно для визначення придатності їх д подальшої служби та у зв`язку зі звільненням, судом визнаються незмістовними, з огляду на таке.

Як вже зазначалося судом раніше, відповідно до Направлення від 19.12.2022 на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи позивача 19.01.2023 за результатами проходження медичного огляду ВЛК визнано обмежено придатним до військової служби на підставі у зв`язку з наслідками травми, отриманої 01.04.2022, тобто під часпроходження служби в Службі судової охорони, що також підтверджується Актом № 1 за формо Н-1/НП розслідування нещасного випадку, що стався 01.04.2022 о 12:00.

Вказаний факт представниками сторін не заперечується.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про організацію медичного забезпечення в Службі судової охорони затвердженої Наказом Служби судової охорони від 20.08.2021 No 333, інструкція про організацію медичного забезпечення в Службі судової охорони розроблена відповідно до Конституції України, Законів України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», «Про судоустрій і статус суддів», «Про національну поліцію».

Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 розроблено відповідно до статей 50, 61, 65, 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Як вже зазначалося судом вище, пунктом 13 розділу VI ПОЛОЖЕННЯ про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС чітко визначено право колишніх поліцейських ініціювати питання щодо причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень).

Отже, враховуючи викладене, звільнення співробітника зі Служби в службі судової охорони не позбавляє його права ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень).

Що стосується позовних вимог про визнати протиправною бездіяльност Служби судової охорони щодо відмови в наданні направлення для проходження ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення) отриманої 01.04.2022 під час проходження служби в Службі судової охорони ОСОБА_1 ; зобов`язання Служби судової охорони невідкладно видати направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, передбаченого п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 р. за № 559/30427) для визначення стану здоров`я з метою встановлення причинного зв`язку травми отриманої під час проходження служби в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління Служби Судової охорони у Луганській області Шевченку Сергію Олексійовичу, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу відповідачів на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Пунктом 1 розділу III Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи за формою (додаток 4) здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ.

Таким чином, відповідний підрозділ кадрового забезпечення Служби судової охорони є органом, який, зокрема, видає відповідні направлення. Тобто, вказаний орган має виключну компетенцію в питаннях видачі направлень на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Оскільки вирішення питання додо видачі направлення для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи є виключною компетенцією відповідача у справі, враховуючи, що протиправні дії відповідача полягали у відмові у видачі відповідного направлення позивачу, викладеній у відповіді від 14.03.2023, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним), а саме:

-визнати протиправними дії Служби судової охорони щодо відмови в наданні ОСОБА_1 направлення для проходження військов-лікарської комісії з метою встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення), отриманої 01.04.2022 під час проходження служби в Службі судової охорони;

-збов`язати Службу судової охорони повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 09.02.2023 про видачу направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), оформлене згідно форми, встановленої додатком 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні.

Суд наголошує, що при повторному вказаного вище рапорта позивача від 09.02.2023 відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює доводи відповідача, викладені в листі від 13.03.2023 і повинен вирішити вказане у рапорті питання позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача з обранням належного способу захисту порушених прав.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Служби судової охорони (, м. Київ, вул. Липська, 18/5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Служби судової охорони щодо відмови в наданні ОСОБА_1 направлення для проходження військов-лікарської комісії з метою встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення), отриманої 01.04.2022 під час проходження служби в Службі судової охорони.

Збов`язати Службу судової охорони повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 09.02.2023 про видачу направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), оформленого згідно форми, встановленої додатком 4 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Кисельова