Справа № 450/1692/23
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1692/23 Провадження № 2-а/450/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов представника позивача адвоката Левченко Ігора Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Левченко І.С. звернувся в суд з адміністративним позовом та просив визнати дії інспектора ПП 1 Взводу 3 роти 3 батальйону УПП Крук Тараса Івановича з приводу складення відносно ОСОБА_1 постанови протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №710811 від 02.02.2023. В обґрунтування позову покликається на те, що 01.02.2023 о 23 год. 45 хв. в с.Сокільники Львівської області, на перехресті вулиць Львівської бічної та Героїв Майдану екіпаж поліції зупинив автомобіль марки FORD Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався прямо по вул. Героїв Майдану. Під час спілкування з водієм автомобіля інспектор патрульної поліції пояснив, що причиною зупинки є неввімкнення покажчика повороту при з`їзді з головної дороги (знак головної дороги в напрямку вул. Львівської Бічної), чим порушено вимогу дорожнього знаку 7.8 ПДР, за що водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП. Однак,відповідно до п. 9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Водій ОСОБА_2 рухався прямо, з`їжджав на другорядну дорогу, а тому подавати сигнал світловим покажчиком повороту не потрібно. Перелік підстав для зупинення транспортного засобу вказаний у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Серед даних підстав є порушення водієм ПДР. Оскільки водій ОСОБА_2 порушень ПДР не вчиняв, підстав для зупинення транспортного засобу не було. А тому всі подальші дії правцівників поліції внаслідок незаконної зупинки транспортного засобу є незаконними. Працівники поліції не вручили копію постанови серії БАБ №710811 водію, про її наявність стало відомо після ознайомлення представника з матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Порушені вимоги матеріального і процесуального права свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правовопорушення, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії БАБ №710811 від 02.02.2023 підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач та його представник Левченко І.С. не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач Головне управління патрульної поліції у Львівській області явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не надав.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Представником відповідача по справі відзиву на позовну заяву, письмових доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову до суду не надавалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Судом встановлено, що 02.02.2023 поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Крук Т.І. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 01.02.2023 о 23 год. 45 хв. в с.Сокільники на перехресті вул. Львівська бічна та вул. Героїв Майдану, Львівського району, Львівської області, не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку на Т-подібному перехресті, з`їжджаючи з головної дороги, позначеної знаками 7.8 ПДР та керував транспортним засобом, який перебував в міжнародному русі без розпізнавальних символів України, в якій даний транспортний засіб зареєстрований, чим порушив п.29.1б ПДР.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України).

Диспозицією ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу; санкцією даної статті передбачено відповідальність лише у виді попередження.

Слід зазначити, що дана стаття містить лише одну диспозицію та санкцію та не складається з двох частин.

В оскаржуваній же постанові зазначено, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, однак такий вид адміністративної відповідальності не передбачений ст. 125 КУпАП.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, жодного іншого доказу вчинення ОСОБА_2 адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КУпАП, відповідачем по справі не надано.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що оскільки сторона відповідача своїм правом на подання відзиву не скористалась, доказів на спростування заявлених ОСОБА_2 позовних вимог суду не надала, доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення в суді не спростувала, доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення не надала; крім того, ч.2 ст. 125 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_2 відсутня в КУпАП, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 710811 від 02.02.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КУпАП є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що оскільки сторона відповідача своїм правом на подання відзиву не скористалась, доказів на спростування заявлених ОСОБА_2 позовних вимог суду не надала, доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення в суді не спростувала, доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення не надала; крім того, ч.2 ст. 125 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_2 відсутня в КУпАП, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 710811 від 02.02.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КУпАП є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 125 КУпАП - закриттю.

Судом встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржуються дії щодо складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №710811 від 02.02.2023.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання незаконними дій щодо складання цього протоколу, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі №199/7360/17 (2-а/199/252/17) від 10.07.2020 у справі №420/647/19.

Верховний суд України в постанові від 10 липня 2020 року в справі № 420/647/19 зазначив, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 березня 2019 року у справі №199/7360/17(2-а/199/252/17).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Аналогічних правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.05.2018 року №760/9462/16-а.

Таким чином, дії посадових осіб із складання протоколу про адміністративне правопорушення не породжують правових наслідків для позивача, тобто не змінюють стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків для нього та не порушують права особи. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Строк на звернення до суду з адміністративним позовом необхідно поновити позивачу у зв`язку з тим, що такий пропущений з поважних причин, оскільки доказів вручення копії оскаржуваної постанови позивачу відповідачем не надано, та про наявність такої сторона позивача довідалася лише 30.03.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 73-74, 139, 241- 246, 250, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги адвоката Левченко Ігора Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №710811 від 02.02.2023 винесену поліцейським 1 взводу 3 роти 3 батальйону УПП у Львівській області Крук Тарасом Івановичем, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Кукса