Справа № 480/9120/20
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 р.Справа № 480/9120/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 по справі № 480/9120/20, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, по справі № 480/9120/20

за позовом Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосгосп"

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Роменське дочірнє агролісогосподарське підприємство "Роменський агролісгосп" (далі позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Сумській області (далі відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № СМ 17732/177/АВ/ТД-ФС від 13.11.2020.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року адміністративний позов Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Сумській області № СМ 17732/177/АВ/ДТ-ФС від 13.11.2020 про накладення штрафу на Роменське дочірнє агролісогосподарське підприємство "Роменський агролісгосп" в розмірі 100000 гривень.

22 грудня 2021 року Сумським окружним адміністративним судом у цій справі прийнято додаткове рішення, яким стягнуто на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області.

Відповідач - Управління Держпраці у Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неправильне дослідження судом першої інстанції матеріалів справи, неврахування фактичних обставин справи, а тому висновки суду, на думку відповідача не відповідають обставинам справи, і як наслідок рішення не відповідає нормам чинного законодавства.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2023 замінено відповідача у справі з Управління Держпраці у Сумській області, яке було ліквідоване на його правонаступника Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21.09.2020 відповідачем був виданий наказ № 980 "Про проведення інспекційного відвідування" відповідно до якого керівник відповідача наказав провести інспекційне відвідування позивача з питань додержання законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, в тому числі з неповнолітніми.

На підставі вказаного наказу було видано направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання № 431/СМ17732 від 22.09.2020.

У період з 22.09.2020 по 24.09.2020 відповідачем було проведено інспекційне відвідування позивача, за наслідками якого було складено акт № СМ 17732/177/АВ від 24.09.2020.

Відповідно до змісту вказаного акта відповідачем було встановлено наступне: "16 вересня 2020 року в кварталі № 39, відділ № 5 проводилися лісосічні роботи. Лісосічні роботи проводив лісник ОСОБА_1 , який працює на даному підприємстві з 26.10.2018 (наказ № 116 К від 25.10.2018) та має посвідчення лісоруба 6-го розряду № 505 від 07.11.2015. Також на території проведення лісосічних робіт 16 вересня 2020 року знаходилися дві особи, які не перебувають у трудових відносинах з ДП "Роменський агролісгосп", а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згідно письмових пояснень директора ДП "Роменський агролісгосп" ОСОБА_4 та заступника директора, інженера з охорони праці та техніки безпеки ОСОБА_5 , наданих у ході інспекційного відвідування, вирубку лісу на даній ділянці повинні були проводити лісники ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , і чому на ділянці, де проводилась вирубка, знаходилися сторонні особи їм невідомо. Згідно письмових пояснень лісника ДП "Роменський агролісгосп" ОСОБА_1 , наданих у ході інспекційного відвідування, вирубку лісу на даній ділянці 16.09.2020 він повинен був проводити з лісником ОСОБА_6 , про що в телефонному режимі 15.09.2020 він повідомив свого безпосереднього керівника-майстра ОСОБА_7 (даний факт у своїх поясненнях підтверджує майстер ОСОБА_7 та лісник ОСОБА_6 ). Також у даному поясненні ОСОБА_1 повідомляє, що 16.09.2020 забрав ОСОБА_2 подивитись на дрова, які той хотів придбати та ОСОБА_3 , якого просив допомогти по господарству. У ОСОБА_1 було дві бензопили, так як одну з них він взяв для ОСОБА_6 . Згідно вищезазначених пояснень ОСОБА_1 близько 9 год. 15 хв. він почув, що трактор ОСОБА_6 заїжджає на ділянку і пішов розпочинати роботу, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які залишилися в 60 метрах від місця проведення робіт, повідомив, щоб вони нічого не чіпали та не робили. Під час роботи в бензопилі закінчився бензин і ОСОБА_1 пішов її заправляти, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишилися на місці, як ОСОБА_2 опинився біля підпиляного дерева йому невідомо. Також у своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомляє, що перед даною подією ОСОБА_3 складав гілки у лісі, проте це було поза межами ділянок. Надавати письмові пояснення стосовно подій, що відбувалися 16.09.2020, ОСОБА_3 відмовився, повідомивши письмово, що він на підприємстві ДП "Роменський агролісгосп" ніколи не працював, а свідчення надав 22.09.2020 (після початку інспекційного відвідування ДП "Роменський агролісгосп") слідчому. Також він повідомив, що 16.09.2020 при огляді місця подій його опитувала посадова особа поліції, але так як він перебував у стресовому стані, то не розумів, що говорить та підписує".

Відповідач у акті зазначає, що всупереч "Правил з охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості", затверджених Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 13.07.2005 № 119, у зоні звалювання лісу 16.09.2020 перебували, крім лісника ОСОБА_1 , дві сторонні особи ( ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ), допущені туди найманим працівником ДП "Роменський агролісгосп" у порушення вимог чинного законодавства. Крім того, всупереч вимогам "Правил з охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості", затверджених Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 13.07.2005 №119, лісник ОСОБА_1 почав виконання доручених йому робіт без другого лісоруба. Натомість йому в цьому допомагали особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 16.09.2020, які власноручно ними підписані, окрім того вони були повідомленні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Як вбачається з даних протоколів, ОСОБА_3 16.09.2020 та на протязі останніх двох тижнів допомагав ліснику ОСОБА_1 проводити вирубку лісу, а саме відтягувати гілки, складати дрова, даний факт підтверджують ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Також у даних протоколах маються свідчення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 знаходився поряд з лісником ОСОБА_1 , який спилював дерево, а потім пішов заправляти бензопилу, в якій закінчився бензин, а другу бензопилу взяв ОСОБА_2 та почав спилювати дерево, яке потім впало та придавило ОСОБА_2 . Таким чином, як вважає відповідач, особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виконували роботи з мовчазної згоди лісоруба ОСОБА_1 на користь ДП "Роменський агролісгосп". Виконання вказаних робіт відноситься до повноважень лісоруба, вальника лісу, код 6141 згідно Національного класифікатора України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", із змінами, затвердженими наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 18 серпня 2020 року № 1574. Жодних документів, що підтверджують факт укладення трудового договору з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у ході інспекційного відвідування не надано. Крім того, даний вид робіт відноситься до лісосічних робіт, які згідно Постанови від 26 жовтня 2011 року № 1107 "Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки" ( зі змінами) віднесені до робіт підвищеної небезпеки. Згідно ст. 21 Закону України "Про охорону праці" роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Відповідно статті 1 Закону України "Про охорону праці" роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, і фізична особа, яка використовує найману працю. Працівник - особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом). ДП "Роменський агролісгосп" 05.06.2018 отримано Дозвіл на виконання даних робіт № 175.18.59 ( термін дії дозволу з 05.06.2018 до 05.06.2023). Залучення осіб до робіт підвищеної небезпеки, у тому числі лісосічні роботи, трелювання, транспортування лісу можливе лише на підставі трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору про роботу з умовами підвищеного ризику для здоров`я.

Таким чином, як зазначив відповідач у акті, позивачем було допущено до роботи без укладення трудового договору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

На вказаний акт позивачем було подано зауваження, у якому зазначив, що лісник ДП "Роменський агролісгосп" - ОСОБА_1 або інша посадова особа позивача 16.09.2020, ні в інший час, до будь-яких робіт на користь ДП "Роменський агролісгосп" на місці звалювання дерев ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не залучали, що підтверджується письмово поясненнями ОСОБА_1 і ОСОБА_3

02.10.2019 відповідач надіслав на адресу позивача лист "Щодо розгляду зауваження", у якому посадова особа відповідача, з посилання на обставини зазначені у акті інспекційного відвідування, зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виконували роботи з мовчазної згоди лісоруба ОСОБА_1 на користь ДП "Роменський агролісгосп", що є порушенням ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме: фактичне допущення до роботи працівників без оформлення трудового договору.

05.10.2020 посадовою особою відповідача було винесено припис №СМ 17732/177/АВ/П про усунення виявлених недоліків, у якому, з посиланням на вище вказаний акт інспекційного відвідування, відповідач зобов`язав позивача у термін до 23.10.2020 усунути порушення ч.1 та ч.3 ст. 24 КЗпП, а саме:

- Роменським дочірнім агролісогосподарським підприємством "Роменський агроліспгосп" фактично допущено до роботи з умовами підвищеного ризику для здоров`я 2 працівників без укладення трудового договору в письмовій формі;

- Роменським дочірнім агролісогосподарським підприємством "Роменський агроліспгосп" фактично допущено до роботи двох працівників без оформлення трудового договору, чим порушено вимоги частин першої та третьої статті 24 КЗпП України, згідно з яким, працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при прийнятті працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

05.10.2020 посадовою особою відповідача було винесено оскаржувану постанову від 13.11.2020 № СМ 17732/177/АВ/ДТ-ФС.

Не погодившись із винесеним 05.10.2020 приписом № СМ 17732/177/АВ/П про усунення виявлених недоліків позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправними та скасування пунктів припису.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 по справі № 480/6991/20, залишеним в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021, позовні вимоги Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправними та скасування пунктів припису задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень від 05.10.2020 № СМ 17732/177/АВ/П на тій підставі, що не було доведено факту допущення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до виконання трудових обов`язків на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп".

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 72 КАС України та те, що судовим рішенням факт допущення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до виконання трудових обов`язків на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" не доведено, постанова Управління Держпраці у Сумській області № СМ 17732/177/АВ/ДТ-ФС від 13.11.2020 про накладення штрафу на Роменське дочірнє агролісогосподарське підприємство "Роменський агролісгосп" в розмірі 100000 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Держпраці у Сумській області прийнято постанову про накладення на позивача штрафу у відповідності до абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № СМ 17732/177/АВ/ТД-ФС від 13.11.2020, а саме: порушення вимог частин 1, 3 ст.24 КЗпП України працівник допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника чи уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.24 КЗпП України додержання письмової форми трудового договору є обов`язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

6--1) при укладенні трудового договору про дистанційну (надомну) роботу;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, правом приймати на посаду наділений тільки керівник підприємства, установи, організації.

Відповідно до п. 2.11 контракту від 15.03.2018 р., укладеного між ОСОБА_4 та Сумським обласним комунальним агролісогосподарським підприємством «Сумиоблагроліс» (засновником підприємства позивача) керівник приймає та звільняє з роботи працівників підприємства. Таким чином повноваження щодо прийняття та звільнення з роботи працівників підприємства належать кервнику.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів укладення трудових договорів Роменським дочірнім агролісогосподарським підприємством "Роменський агролісгосп" з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Отже, з вищенаведеного можна дійти висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є працівниками Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп".

При цьому, з приводу посилань апелянта на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04.09.2019 у справі № 480/4515/18, колегія суддів зазначає наступне. Так, у цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки подає декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства та отримує дозвіл на виконання конкретних видів робіт фізична особа-підприємець (роботодавець), то роботи підвищеної небезпеки, визначені таким дозволом, можуть виконуватись виключно працівниками такого роботодавця, а не особами, що надають послуги за цивільно-правовими договорами, за умови відсутності у них дозволів на виконання таких робіт.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у даній справі докази укладання цивільно-правових договорів між Роменським дочірнім агролісогосподарським підприємством "Роменський агролісгосп" та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відсутні. Також відсутні докази залучення вказаних фізичних осіб до роботи на підприємстві "Роменський агролісгосп" саме за вказівкою керівника цього підприємства.

Отже, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не є працівниками вказаного підприємства, в матеріалах справи відсутні докази, що вказані особи надавали підприємству послуги за цивільно-правовими договорами або залучались до роботи за вказівкою керівника Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп".

Таким чином, підстави для врахування вищезазначених висновків Верховного Суду по справі № 480/4515/18 при вирішенні даної справи відсутні, оскільки ці правовідносини не є аналогічними правовідносинам у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на Роменському дочірньому агролісогосподарському підприємстві "Роменський агролісгосп" виконували роботу, яка виконується працівниками за професією «лісоруб» та/або «вальник лісу», з огляду на відсутність доказів того, що вони є працівниками вказаного підприємства, або надавали йому послуг за цивільно-правовими договорами, або залучались до роботи за вказівкою керівника Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп".

Щодо доводів відповідача, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 протиправно виконували роботи, з мовчазної згоди лісоруба ОСОБА_1 , на користь ДП "Роменський агролісгосп", колегія суддів зазначає наступне.

Завдання та обов`язки лісоруба визначено Національним класифікатором України ДК 003:2010, а саме розділом 61 «Кваліфіковані сільськогосподарські робітники та рибалки», підрозділом 614 «Робітники, зайняті в лісовому господарстві» клас 6141 «Робітники, зайняті в лісовому господарстві та лісоруби».

З аналізу вказаних положень класифікатору колегією суддів встановлено, що до обов`язків лісника не відноситься прийом на роботу працівників.

Також згідно з посадовою інструкцією лісника, затвердженою директором ДП "Роменський агролісгосп", лісник відноситься до категорії робітників підприємства, призначається на роботу та звільняється з роботи на підставі наказу директора підприємства та підпорядковується безпосередньо майстрові лісу та керівництву ДП "Роменський агролісгосп". До посадових обов`язків лісника ДП "Роменський агролісгосп" не належить прийняття на роботу та звільнення працівників.

Отже, у лісника ОСОБА_1 були відсутні повноваження на залучення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до виконання обов`язків вальника лісу або лісоруба, оскільки лісник не наділений повноваженнями з прийняття осіб на роботу.

Таким чином той факт, що Роменським дочірнім агролісогосподарським підприємством "Роменський агролісгосп" було допущено двох працівників без оформлення трудових відносин до виконання обов`язків лісника/вальника лісу не зайшов свого підтвердження під час судового розгляду.

Крім того, колегія суддів також враховує, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 по справі № 480/6991/20, залишеним в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 визнано протиправним та скасовано припис Управління Держпраці у Сумській області про усунення виявлених порушень від 05.10.2020 № СМ 17732/177/АВ/П на тій підставі, що не було доведено факту допущення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до виконання трудових обов`язків на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп".

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи встановлені у справі обставини та вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а саме: постанова Управління Держпраці у Сумській області № СМ 17732/177/АВ/ДТ-ФС від 13.11.2020 про накладення штрафу на Роменське дочірнє агролісогосподарське підприємство "Роменський агролісгосп" в розмірі 100000 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн за квитанцією від 23.11.2020 (а.с.5).

З огляду на те, що позовні вимоги Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" підлягають задоволенню, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку у додатковому рішенні від 22 грудня 2021 року про стягнення на користь Роменського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Роменський агролісгосп" витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.12.2021р. та додаткового рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021р. по справі № 480/9120/20 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 по справі № 480/9120/20 та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 по справі № 480/9120/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 11.05.2023 року