Справа № 380/4220/20
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4220/20
УХВАЛА

за наслідками провадження

за виключними обставинами

11 травня 2023 року
Зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі колегії суддів:

головуючої судді Братичак У.В.,

судді Чаплик І.Д.,

судді Кедик М.В.,

секретар судового засідання Богданова А.В.,

за участю сторін:

представника заявника Фостяка О.Я.,

представника відповідачів Цинайко Н.І.,

розглянувши в судовому засіданні, у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №380/4220/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/4220/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №380/4220/20 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі №380/4220/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі № 380/4220/20 без змін.

Постановою Верховного Суду від 02 червня 2022 року у справі №380/4220/20 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Алексеєнка Андрія Анатолійовича залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі № 380/4220/20 залишено без змін.

На адресу Львівського окружного адміністративного суду 06.04.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №380/4220/20.

Обґрунтовує наявність підстав для перегляду за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №380/597/21 набранням чинності рішенням Конституційного Суду України від 01.03.2023 №1-р(ІІ)/2023 у справі № 3-5/2022(9/22) за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Ухвалою суду від 11.04.2023 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №380/4220/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Розгляд заяви вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, колегією суддів у складі: головуючої судді Братичак У.В., суддів Чаплик І.Д., Кедик М.В.

27.04.2023 на адресу суду від Львівської обласної прокуратури надійшли заперечення на заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами. Вказує, що дія окремого положення, а саме пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, згідно рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 № 1-р(ІІ)/2023 у справі № 3-5/2022(9/22), втратила чинність лише починаючи з 01.03.2023. Спірні правовідносини виникли до ухвалення вказаного вище рішення Конституційного Суду України та зворотної сили в часі не мають, а тому не можуть бути застосовані. При цьому, Конституційний Суд України визнав пункт 6 розділу II Закону № 113-IX таким, що не відповідає Конституції України, проте всі інші норми вказаного закону є чинними та неконституційними не визнані. З урахуванням наведеного, просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1

28.04.2023 на адресу суду від Офісу Генерального прокурора надійшли заперечення на заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами. Зазначає, що рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

У судовому засіданні представник заявника просив заяву про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №380/4220/20 задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення вищевказаної заяви заперечила в повному обсязі.

Під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Положеннями п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України передбачено, що підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (частина 2 статті 368 КАС України).

Частиною восьмою статті 33 КАС України передбачено, що незалежно від того, у якому складі розглядалася справа, перегляд судових рішень за виключними обставинами з підстав, визначених пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, здійснюється колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів, а з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - Великою Палатою Верховного Суду.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня у справі №380/4220/20 у якості виключної обставини позивач зазначила те, що рішенням Конституційного Суду України від 01.03.2023 №1-р(ІІ)/2023 у справі № 3-5/2022(9/22) за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX, яким передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

При цьому, суд звертає увагу, що вказаним вище рішенням Конституційного Суду України також визначено, що пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Варто зазначити, що право на перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами за п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України забезпечує поновлення порушеного права особи внаслідок застосування у її справі положень закону, які не відповідали Конституції України. Попри те, що втрата чинності Закону в разі визнання його неконституційним відповідно до частини другої статті 152 Конституції України та статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII «Про Конституційний Суд України» визначається днем ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом (якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення), таке рішення є підставою для перегляду за виключними обставинами судових рішень, прийнятих раніше ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Верховним Судом вже розглядалися заяви про перегляд справи за виключними обставинами за подібних правовідносин, зокрема №808/1628/18, №4819/49/19 та №140/2217/19, де зазначено наступні висновки.

З погляду колегії суддів суду касаційної інстанції, положення п. 1 ч. 5 статті 361 КАС України треба тлумачити передовсім через призму положень статті 3 Конституції України, відповідно до яких, зокрема, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. У такому контексті відмова у перегляді судового рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, за виключними обставинами з підстав встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, (пункт 1 частини п`ятої статті 361 КАС України), є неефективним захистом прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Верховний суд зазначив, що норму п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України треба тлумачити так, що словосполучення «якщо рішення суду ще не виконане» стосується можливості перегляду за виключними обставинами тільки тих судових рішень, які підлягають виконанню (тобто резолютивна частина рішення містить зобов`язання вчинити певну дію, ухвалити рішення, сплатити гроші тощо), але на момент подання заяви про перегляд за виключними обставинами були виконані. Водночас, судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, примусовому виконанню не підлягає й тому не може бути «ще не виконаним».

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №4819/49/19 щодо перегляду за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року, (у якій була застосована норма (частина третя статті 307 КПК України), яку згодом Конституційний Суд України Рішенням від 17 червня 2020 року № 4-р (II)/2020 визнав неконституційною) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при постановленні ухвали від 25 жовтня 2019 року Касаційний кримінальний суд застосував чинні норми КПК України. Натомість Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р (II)/2020, яке заявник вважає виключною обставиною, ухвалене 17 червня 2020 року. На момент ухвалення цього Рішення кримінально-процесуальні відносини у аналізованому провадженні вже припинилися. А це означає, що дія Рішення Конституційного Суду України не може поширюватися на ці правовідносини, оскільки вони виникли і закінчилися до його ухвалення.

Зазначено також, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію, тобто поширюється на правовідносини, що виникли або тривають після його ухвалення (за винятком тих випадків, якщо інше встановлено Конституційним Судом України безпосередньо у тексті ухваленого рішення). З наведених мотивів Велика Палата Верховного Суд констатувала, що немає підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду від 25 жовтня 2019 року.

Той самий підхід можна простежити і в постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18. У зазначеній справі, позаяк текст пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України дещо відрізняється від того, який міститься в пункті 1 частини першої статті 459 КПК України (в останньому випадку немає умови «якщо рішення суду ще не виконане»), увага об`єднаної палати була зосереджена на судових рішеннях, які можуть переглядатися за виключними обставинами з вказаної нормативної підстави.

Висновок, якого дійшла об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у справі №808/1628/18 полягає у тому, що судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, позаяк воно не може виконуватися у примусовому порядку, не може переглядатися на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України. Крім того, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної дії й не змінює нормативно правового регулювання, відповідно до якого суди попередніх інстанцій вирішували спір.

В даному ж випадку, заява представника позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №380/4220/20 на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України є подібною (за сутнісними ознаками) до тієї, яка описана у постанові від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18.

Варто зауважити, що приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України відтоді не змінилися і застосовуються в тій самій редакції, яку роз`яснювала об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у згаданій постанові.

Отже, дотримуючись цієї позиції, суд вважає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №380/4220/20, щодо перегляду якого за виключними обставинами звернулася позивач, є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно воно не підлягає примусову виконанню, тому у значенні пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України не може переглядатися за виключними обставинами.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 грудня 2022 року у справі №140/2217/19 за аналогічних правовідносин про перегляд за виключними обставинами на підставі Рішення Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 1-р (ІІ) 2022 судового рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Така позиція також підтримана Верховним Судом у постанові від 09.02.2023 у справі №300/3096/21.

Окрім цього, предметом оскарження у справі №380/4220/20 були рішення другої кадрової комісії №143 від 02 квітня 2020 року про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Львівської області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у зв`язку із неявкою та наказ прокурора Львівської області №622 к від 30.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади прокурора відділу організаційного та правового забезпечення прокуратури Львівської області з 04.05.2020.

Перевіряючи законність такого рішення та наказу, суд аналізував їхню відповідність вимогам Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» саме в тій редакції, що діяла у період винесення вказаного рішення та наказу (з 02.04.2020 по 30.04.2020).

За таких обставин суд приходить висновку про те, що рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 №1-р(ІІ)/2023 у справі № 3-5/2022(9/22) на правовідносини, що були предметом дослідження у межах справи №380/4220/20 не може вплинути, оскільки вони виникли, існували та припинилися до його прийняття, про що власне і йдеться у п. 2 резолютивної частини вказаного рішення та у вищевикладених висновках Верховного Суду.

Таким чином, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №380/4220/20 та задоволення позову згідно з статтею 368 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 243, 248, 250, 256, 368-369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №380/4220/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.05.2023.

Головуюча суддя Братичак Уляна Володимирівна

Суддя Чаплик Ірина Дмитрівна

Суддя Кедик Марія Василівна