Справа № 440/1559/23
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 12 травня 2023 року м. ПолтаваС справа № 440/1559/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ";

зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ";

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 09 лютого 2023 року з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу протиправно відмовлено в призначенні пенсії, незарахувавши до страхового стажу роботи періоди роботи з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ" з мотивів відсутності відомостей про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до ПФУ. Вказує, що стаж роботи підтверджується як записами в трудовій книжці, так і іншими документами, що оформлені належним чином та були надані разом із заявою про призначення пенсії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у відповідача витребувано додаткові докази.

21 березня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що спірним рішенням позивачу обґрунтовано відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю достатньої тривалості страхового стажу роботи, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-VI, оскільки згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 28 років 4 місяці 1 день, що недостатньо для призначення пенсії за віком.

10 квітня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Крім того зазначив, що заява позивача розглядалась з дотриманням принципу екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яке ухвалило спірне рішення.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

27 січня 2023 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком.

До заяви, зокрема, додано копії: трудової книжки, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудової книжки, диплома, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, довідки про зміну назви організації, довідки про прийняття на роботу (навчання), документи про місце реєстрації (проживання) особи, заяви про спосіб виплати пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 69 від 16 лютого 2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком.

У спірному рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 30 років, а обчислений відповідачем страховий стаж позивача складає 28 років 4 місяці 1 день.

Також у рішенні зазначено, що згідно приєднаних до заяви документів до страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1980 по 27 травня 1985 року.

З письмових пояснень представника відповідача встановлено, що до страхового стажу позивача фактично не зараховано:

період навчання з 01 вересня 1980 року по 27 липня 1985 року в Полтавському сільськогосподарському інституті, оскільки навчання перетинається з періодами роботи;

період роботи з 01 травня 2012 року по 22 січня 2019 року в ТОВ "ДСІК" (про що в рішенні № 69 від 16 лютого 2023 року не зазначено);

період його роботи з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ" (про що в рішенні № 69 від 16 лютого 2023 року не зазначено), оскільки відсутні відомості про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Позивач не погодився з незарахуванням періоду його трудової діяльності з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ" та оскаржив такі дії до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788-ХІІ) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У силу пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, що позивачу 21 лютого 2023 року виповнилось 60 років, що підтверджено копією його паспорта.

Пенсійним органом проведено обчислення страхового стажу позивача та визначено, що такий стаж становить 28 років 4 місяці 1 день, про що зазначено безпосередньо в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 69 від 16 лютого 2023 року.

Спірним питанням у цій справі є правомірність незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ" з мотивів відсутності відомостей про сплату роботодавцем гр. ОСОБА_1 страхових внесків за цей період.

Надаючи правову оцінку цим доводам відповідача, суд враховує, що у трудовій книжці позивача наявні відомості про його роботу з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ".

Крім того, позивачем надано довідку СТ "МАГІЯ" № 6/23 від 21 лютого 2023 року, якою підтверджено, що з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року гр. ОСОБА_1 працював на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ" повний робочий день. У вказаному періоді йому нараховувалась заробітна плата та страхові внески. Відомостей про фактичну сплату страхових внесків зазначений документ не містить.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, за наявності записів у трудовій книжці позивача, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував період роботи позивача з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ" до страхового стажу.

Також суд зазначає, що відповідно до положень статті 106 Закону № 1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаних підприємствах, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Несплата СТ "МАГІЯ" за позивача страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періоду роботи і сум заробітку, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а.

Суд зазначає, що пенсійним органом під час розгляду документів позивача про призначення пенсії не проаналізовано відомості трудової книжки, та інші документи, надані позивачем.

За обставин цього спору суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише з їх форми. У дослідженому випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Отже суд вважає за можливе визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ"; зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ"; а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 27 січня 2023 року (а не від 09 лютого 2023 року, як просить позивач, оскільки в матеріалах справи наявна заява позивача від 27 січня 2023 року, яка прийнята управлінням 27 січня 2023 року та зареєстрована за № 447) з урахуванням висновків суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Відтак, викладені у спірному рішенні мотиви відмови у призначенні позивачу пенсії за віком не є повними, зрозумілими та об`єктивними.

Слід зауважити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття. Недотримання законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії зумовлює його протиправність.

Враховуючи фактичні обставини справи, з метою ефективного, всебічного та повного захисту порушених прав позивача, а також зважаючи на те що чинне рішення про відмову в призначенні пенсії є перешкодою для повторного розгляду відповідного звернення гр. ОСОБА_1 , судом визнано за можливе скористатись правом, наданим частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, та вийти за межі позовних вимог визнавши протиправним та скасувавши рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 69 від 16 лютого 2023 року.

Підсумовуючи наведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7-А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 69 від 16 лютого 2023 року.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 27 січня 2023 року з урахуванням висновків суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова