Справа № 380/12562/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/12562/22 пров. № А/857/18656/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Мікули О. І.,

суддів Гінди О. М., Курильця А. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року у справі №380/12562/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу, -

суддя в 1-й інстанції Ланкевич А. З.,

час ухвалення рішення 21 листопада 2022 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив скасувати наказ відповідача від 07 травня 2022 року №246-АД Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за фактом вживання спиртних напоїв солдатом ОСОБА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 07 травня 2022 року №246-АД Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за фактом вживання спиртних напоїв солдатом ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що на час проходження військової служби військовослужбовці знаходяться під наглядом медичної служби військової частини. Медичний працівник військової частини оглядає військовослужбовців на стан алкогольного спяніння. Зазначає, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транпортних засобів ознак алкоголю, наркотичного чи іншого спяніння чи перебування під впливаом лікарськиї препаратів стосується безпосередньо осіб, які керують траснпортними засобами та не врегульовує питань виявлення осіб у нетверезому стані під час проходження військової служби. Вказує, що огляд на стан алкогольного спяніння за зовнішніми ознаками не суперечить чинному законодавству, зокрема в умовах воєнного стану. Звертає увагу, що перебування військовослужбовця в нетверезому стані на військовій службі є порушенням військової дисципліни та підставою для невиплати місячної премії та додаткової винагороди. Таким чином, вважає, що у зв`язку з перебуванням позивача у нетверезому стані його правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому підстави для скасування оскаржуваного наказу відсутні. Крім того, покликається на пропуск строку звернення в суд. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позов відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року та від 03 травня 2023 року продовжено строк розгляду цієї справи на п`ятнадцять днів.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 26 червня 2022 року проходить службу у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді номера обслуги 2 гарматного артилерійського дивізіону 1 гарматної артилерійської батареї, а перед цим проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 3 артилерійської батареї.

30 квітня 2022 року т.в.о. командира 3 артилерійської батареї Військової частини НОМЕР_1 , майор ОСОБА_2 , звернувся до командира військової частини з рапортом, в якому доповів, що 30 квітня 2022 року в розташуванні батареї був виявлений у стані алкогольного сп`яніння солдат 3 артилерійської батареї ОСОБА_1 . Просив притягнути даного військовослужбовця до адміністративної та дисциплінарної відповідальності.

У зв`язку із цим позивача направлено на огляд до медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану алкогольного сп`яніння. За результатами цього огляду складено висновок №681 від 30 квітня 2022 року, в якому зазначено, що за результатами зовнішнього огляду солдат ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. У п.9 висновку вказано: зі слів обстежуваного вживав алкогольні напої 30.04.2022 року о 19:00 год. Згідно з п.11 висновку, повітря чи інше біологічне середовище позивача (сеча, кров, слина, змиви з губ/пальців/шкіри/обличчя) не досліджувалися.

03 травня 2022 року командиром зведеного дивізіону Військової частини НОМЕР_1 , підполковником ОСОБА_3 , складено протокол №65 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Позивач відмовився від надання пояснень та від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, про що складено акт від 03 травня 2022 року у присутності двох свідків: майора ОСОБА_4 та солдата ОСОБА_5 .

07 травня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ №246-АД Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за фактом вживання спиртних напоїв солдатом ОСОБА_1 . Згідно з п.п.2-4 цього наказу:

2. За порушення вимог ст.ст.11,13, 16, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та у відповідності до пункту в ч.1 ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовця, призваного під час мобілізації, номера обслуги 3 артилерійської батареї солдата ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді сувора догана.

3. Відповідно до п.5 розділу XVI наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам солдата ОСОБА_1 позбавити щомісячної премії за травень 2022 року в повному обсязі.

4. За перебування у нетверезому стані на території військової частини солдата ОСОБА_1 позбавити додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №168, за травень 2022 року.

Позивача ознайомлено з цим наказом, однак відсутня дата, коли такі дії були вчинені.

Позивач не погодився зі спірним рішенням відповідача, оскільки таке, на його думку, прийняте з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим, звернувся у суд цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстації виходив з того, що спірний наказ відповідача від 07 травня 2022 року №246-АД Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за фактом вживання спиртних напоїв солдатом ОСОБА_1 не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України, прийнятий не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки наявний у матеріалах справи висновок №681 від 30 квітня 2022 року, складений сержантом Ю.Осика медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 , не може вважатись належним та допустимим доказом факту вживання позивачем спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби; наявні у матеріалах справи пояснення т.в.о. командира 3 артилерійської батареї Військової частини НОМЕР_1 , майора ОСОБА_2 , від 02.05.2022 року та номера обслуги ОСОБА_6 від 02.05.2022 року не є достатніми доказами у розумінні вимог ч.1 ст.76 КАС України, а тому недотримання суб`єктом владних повноважень відповідних законодавчо установлених процедур свідчить про порушення принципу належного урядування, а тому вказаний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, яким також регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі Дисциплінарний статут ЗСУ).

За змістом ст.1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно зі ст.2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За змістом ч.3 ст.5 Дисциплінарного статуту ЗСУ стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Абз.1 ст.45 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення

Відповідно до ст.48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно зі ст.84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

При цьому, згідно з пп.3 та пп.6 п.1 Методичних рекомендацій щодо проведення службових розслідувань №13488/С, затверджених 19 квітня 2016 року начальником Генерального штабу, для притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності проведення службового розслідування не є обов`язковим.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Ст.87 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачає, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Відповідно до ст.97 та 98 Дисциплінарного статуту ЗСУ про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі Статут внутрішньої служби).

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі ст.241 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів військовослужбовцем на території військових частин (військових об`єктів) або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби (поява на території військової частини) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - є порушеннями військової дисципліни, що обліковуються для оцінки військової дисципліни, що передбачено п.2 Переліку порушень військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану військової дисципліни, що є Додатком 12 до Інструкції з надання доповідей і донесень про події; кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 №604.

Ст.26 Статуту внутрішньої служби передбачає, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що дії солдата ОСОБА_1 (а саме: його перебування на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану 30.04.2022 на території військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 ) є порушенням військової дисципліни.

Згідно зі ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 2022 року т.в.о. командира 3 артилерійської батареї Військової частини НОМЕР_1 , майор ОСОБА_2 , звернувся до командира військової частини з рапортом, в якому доповів, що 30 квітня 2022 року в розташуванні батареї був виявлений у стані алкогольного сп`яніння солдат 3 артилерійської батареї ОСОБА_1 . Просив притягнути даного військовослужбовця до адміністративної та дисциплінарної відповідальності.

У зв`язку із цим, позивача направлено на огляд до медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану алкогольного сп`яніння. За результатами цього огляду складено висновок №681 від 30 квітня 2022 року, в якому зазначено, що за результатами зовнішнього огляду солдат ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.8 висновку: «рухова сфера порушена; міміка: млява; ходьба, ходьба зі швидким поворотом, поза Ромблера: коливаюча; точні рухи: порушені.

У п.9 висновку вказано: зі слів обстежуваного вживав алкогольні напої 30.04.2022 року о 19:00 год.

П.10 висновку встановлено, що присутній спиртовмісний запах.

Згідно з п.11 висновку, повітря чи інше біологічне середовище позивача (сеча, кров, слина, змиви з губ/пальців/шкіри/обличчя) не досліджувалися.

Також зі змісту письмових пояснень т.в.о. командира 3 артилерійської батареї Військової частини НОМЕР_1 , майора ОСОБА_2 та номера обслуги ОСОБА_6 від 02 травня 2022 року вбачається, що під час проведення контрольної перевірки особового складу батареї солдат ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 71,72).

З наведеного вище можна дійти висновку, що зазначені докази узгоджуються між собою і у їх сукупності свідчать про те, що позивач порушив військову дисципліну.

Характер і обставини вчиненого порушення військової дисципліни свідчать про необхідність накладення на солдата ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді «Сувора догана».

Матеріалами справи стверджується, що з метою недопущення подібних випадків у подальшому відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби та ст.45 Дисциплінарного статуту ЗСУ наказано солдата ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді сувора догана; позбавити щомісячної премії за травень 2022 року в повному обсязі, позбавити додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №168, за травень 2022 року.

Так, підставою винесення спірного наказу були: висновок №681 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану алкогольного спяніння від 30 квітня 2022 року, рапорт т.в.о. командира 3 артилерійської батареї Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , пояснення майора ОСОБА_2 та номера обслуги ОСОБА_6 від 02 травня 2022 року, протокол А3618 №65 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.66-72).

Згідно з актом про відмову від надання пояснень та підписання документів від 03 травня 2022 року ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень про обставини події, а саме: перебування ним у стані наркотичного та алкогольного спяніння на території військової частини 30 квітня 2022 року, підписання протоколу про адміністративне правопорушшення та інших документів в присутсності свідків (а.с. 70).

Зі змісту висновку №681 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану алкогольного сп`яніння від 30 квітня 2022 року вбачається, що за результатом зовнішнього вигляду солдат ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв ввечері 30 квітня 2022 року (а.с. 68).

Так, у п.8-10 цього висновку зазначено, зокрема, рухова сфера порушена; міміка: млява; ходьба, ходьба зі швидким поворотом, поза Ромблера: коливаюча; точні рухи: порушені; присутній спиртовмісний запах; зі слів обстежуваного вживав алкогольні напої 30.04.2022 року о 19:00 год.

При цьому, позивач ознайомився з цим висновком та підписав його. Будь-яких зауважень до вказаного висновку не надавав (а.с.68).

Таким чином, перебування позивача у стані алкогольного спяніння підтверджується вищевказаним висновком медичного огляду. Крім того, перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння на території військової частини під час виконання обов`язків військової служби підтверджується поясненнями майора ОСОБА_2 та номера обслуги ОСОБА_6 від 02 травня 2022 року, такі є послідовними і узгоджуються між собою.

Доказів на спростування цих обставин матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини під час виконання обов`язків військової служби, такий підтверджується належними доказами, а тому доводи позивача щодо не доведення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння через відсутність у висновку дослідження зразків біологічних середовищ не є переконливим.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, покликання позивача на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 05 серпня 2022 року у справі №944/1745/22, яка набрала законної сили, про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судом не приймаються до уваги, оскільки вказана постанова не може спростовувати факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та відсутність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності. При цьому, один і той самий проступок може бути підставою для різних видів юридичної відповідальності, однією з яких є дисциплінарна.

Крім того, колегія суддів не може залишити поза увагою те, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан, що в свою чергу додаткового зобов`язує військовослужбовця, зокрема: бути дисциплінованими, дотримуватися законів України, Військової присяги, сумлінно виконувати свій військовий обов`язок.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що відповідачем належними доказами підтверджено факт виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби (поява на території військової частини) у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням військової дисципліни.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення (сувора догана) за порушення службової дисципліни перебування у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини під час виконання обов`язків військової служби, а тому підстави для скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07 травня 2022 року №246-АД Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за фактом вживання спиртних напоїв солдатом ОСОБА_1 відсутні.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення у суд, то колегія суддів не приймає такі до уваги, оскільки перебіг строку звернення до суду для оскарження спірного наказу розпочався з моменту, коли позивач ознайомився із ним, а саме: 05 серпня 2022 року та у межах місячного строку звернувся за захистом свої прав.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року у справі №380/12562/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. М. Гінда
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 12 травня 2023 року.