Справа № 320/2641/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року м.Київ № 320/2641/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування запису та податкової вимоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (відповідач -1), Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (відповідач -2) про визнання протиправним та скасування запису та вимоги, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.02.2008 про проведення державної реєстрації фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу №Ф-9511-17У, видану 13.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.09.2021, завантаживши додаток "Дія", йому стало відомо про відкрите виконавче провадження НОМЕР_3 за заявою ГУ ДПС у м. Києві про стягнення боргу з ЄСВ. З метою встановлення боргу, ним з`ясовано, що 28.02.2008

за реєстраційним номером 0008882 Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією проведено державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Позивач вважає вказаний запис протиправним, оскільки фізичною особою-підприємцем позивач ніколи не був, з наміром про реєстрацію його як ФОП не звертався, документів, необхідних для реєстрації ФОП до компетентних органів не подавав. Також, зазначає, що він не здійснював підприємницьку діяльність, не отримував прибуток від такої підприємницької діяльності, а тому не є платником єдиного внеску, так як реєстрація фізичної особи підприємця на його ім`я була проведена без його відома шляхом підроблення документів, за наслідками чого було відкрито кримінальне провадження №0002538. За таких обставин, вважає, що наявні підстави для визнання недійсним та скасування запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця від 29.02.2208 №0008882 з моменту його вчинення, внаслідок чого вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9511-17У від 13.05.2019 є такою, що винесена протиправно, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби у м.Києві, зазначає, що за даними інформаційної системи ДПС України ОСОБА_1 з 29.02.2008 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець, на загальній системі оподаткування в ГУ ДПС у м. Києві. Згідно з даними інформаційної системи ДПС України у позивача станом на день подання відзиву обліковується заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 37 788,74 грн. Борг виник у 2018-2021 роках. У зв`язку із тим, що, за даними інформаційної системи ДПС України у позивача обліковувалась сума недоїмки з єдиного соціального внеску, відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідачем було сформовано вимогу від 13.05.2019 №Ф-9511-17 на загальну суму 21030,90 грн., яка була направлена згідно з даними інформаційної системи ДПС України, на адресу платника, однак конверт повернувся за закінченням терміну зберігання.

У зв`язку із наведеним вище відповідач-2 вважає оскаржувану вимогу такою, що сформована відповідно до вимог діючого законодавства, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 28.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно національного паспорту громадянина України ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 27.11.2010 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 28.02.2008 державним реєстратором Пацевич С.М. здійснено державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , основний вид діяльності - здавання в оренду нерухомого майна. 29.02.2008 ФОП ОСОБА_1 взято на облік в якості платника податків в ДПІ у Подільському районі м. Києва.

Вказана вище реєстрація проведена на підставі поданої позивачем заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем від 28.02.2008.

Відповідно до даних інформаційної системи органу доходів і зборів у ФОП ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску за 2018-2021 роки в сумі 37 788,74 грн.

У зв`язку з зазначеним, 13.05.2019 ГУ ДПС у м. Києві прийнято вимогу №Ф-9511-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальну суму 21030,90 грн., яку надіслано позивачу на податкову адресу: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 12.11.2019 ГУ ДПС у м. Києві направлено до Подільського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ для примусового виконання вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску у сумі 21030,90 грн.

11.02.2020 старшим державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 про стягнення з позивача боргу в розмірі 21030,90 грн та 31.01.2021 постанову про арешт коштів боржника.

21.12.2021 позивач звернувся із заявою до Подільського УП ГУНП щодо підроблення відомостей відносно позивача у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За даним фактом 21.12.2021 уповноваженою особою Подільського УП ГУНП в м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002538 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.10.2022 № СЕ-19/11-22/43918-ПЧ за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 та рукописні записи « ОСОБА_1 » в довіреності від імені ОСОБА_1 на ім`я Чабан Ю.В. , датованої 28.02.2008, у графі "Підпис", виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Вважаючи, що оскаржуваний запис про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця здійснено протиправно, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, а також фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон №755).

Відповідно до ст. 4 Закону №755 (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема:

перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці;

перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації;

внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру;

оформлення і видачу свідоцтва про державну реєстрацію та виписки з Єдиного державного реєстру.

Статтею 5 Закону №755 (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) передбачено, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ст. 42 Закону №755 (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин)

для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем та має ідентифікаційний номер, або уповноважена нею особа (далі - заявник) повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу державному реєстратору за місцем проживання такі документи:

заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця;

копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів;

документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця;

нотаріально посвідчену письмову згоду батьків (усиновлювачів) або піклувальника, або органу опіки та піклування, якщо заявником є фізична особа, яка досягла шістнадцяти років і має бажання займатися підприємницькою діяльністю.

Державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, якщо:

документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця;

документи не відповідають вимогам частин першої та другої статті 8 та частини п`ятої статті 10 цього Закону;

документи подані не у повному обсязі.

Про залишення документів, які подавалися для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, без розгляду заявнику не пізніше наступного робочого дня з дати надходження документів державним реєстратором видаються (надсилається рекомендованим листом з описом вкладення) відповідне повідомлення із зазначенням підстав залишення документів, які подавалися для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, без розгляду та документи, що подавалися для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, відповідно до опису.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявний запис про проведення державної реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця №0008882 від 29.02.2008, який був внесений державним реєстратором до Єдиного державного реєстру.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що для здійснення реєстраційних дій особі необхідно звернутись із заявою про державну реєстрацію особисто та або через уповноважену особу.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у 20008 році не звертався особисто або через уповноваженого представника з пакетом документів та заявою про реєстрацію його, як фізичної особи-підприємця.

В свою чергу, державний реєстратор зобов`язаний був перевірити документи, які було подано для державної реєстрації та перевірити особу, яка їх подавала, як це передбачено ч. 3 ст. 42 Закону №755-ІV.

Однак, з урахуванням зазначених обставин, суд зазначає, що державний реєстратор всупереч нормам Закону зареєстрував позивача, як фізичну особу-підприємця без його відома та по документах, які позивач не подавав (висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.10.2022 № СЕ-19/11-22/43918-ПЧ), що порушує права та інтереси позивача починаючи з лютого 2008 року.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність внесення запису в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер запису: №0008882 від 29.02.2008.

Також, суд враховує норми частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до якої подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем-1 у справі є суб`єкт владних повноважень, відзив на позовну заяву не подано без поважних причин, суд вважає за необхідне, кваліфікувати такі дії відповідача-1 як визнання позову.

За таких обставини, оскільки без належних підстав внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію позивача як фізичну особу-підприємця, то запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №0008882 від 29.02.2008 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки), суд зазначає наступне.

Підставою для видачі оскаржуваної вимоги стало, те що позивач нібито здійснює підприємницьку діяльність внаслідок реєстрації його фізичної особи-підприємця з лютого 2008 року.

Однак як судом встановлено у даному рішенні, позивач ніколи не подавав заяву до реєстраційної служби Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця та не здійснював підприємницьку діяльність, не отримував прибуток від такої підприємницької діяльності, реєстрація фізичної особи-підприємця на його ім`я була проведена без його відома шляхом підроблення документів.

Згідно положень статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи положення статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов`язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов`язання вчинити певні дії.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ вказав, що норма статті 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Сутність цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечать при цьому виконання своїх зобов`язань. Суд визнав, що вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачені національним законодавством (пункт 145 рішення).

Вирішуючи питання ефективного захисту порушеного права позивача, судом враховується, що матеріали справи не свідчать про належне подання та підписання позивачем заяви про реєстрацію в якості фізичної особи-підприємця, натомість наявний факт підроблення довіреності, за якою позивач був зареєстрований ФОП, наслідком чого було прийняття ГУ ДПС у м. Києві вимоги №Ф-9511-17У від 13.05.2019, що підтверджується висновком експерта.

Таким чином, скасування рішення державного реєстратора, а саме запису №0008882 від 29.02.2008 про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та відновлення становища, яке існувало до такого скасування, є підставою для скасування оскаржуваної Вимоги про сплату боргу, оскільки такі позовні вимоги за своїм юридичним змістом є взаємопов`язаними та похідними, і відповідно є належним способом захисту прав позивача та належною гарантією остаточного вирішення спору.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., і суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, вказана сума судових витрат підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.02.2008 про проведення державної реєстрації фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу №Ф-9511-17У, видану 13.05.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (, м. Київ, Контрактова площа, 2) на користь ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн.)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.