Справа № 536/455/23
Суддя: Река А. С.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/455/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.

за участі секретаря судового засідання Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №3 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Малишевича Властиміла Ігоровича, Держави України в особі Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, третя особа Кременчуцький відділ Державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участі:

представника відповідача Коломієць О.Ю.,

Встановив:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває дійсна справа.

До суду надійшло клопотання представника відповідача Департаменту патрульної поліції про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 . В обґрунтування зазначеного клопотання вказано, що розгляд справи відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП проводився в присутності ОСОБА_1 . Зі змістом постанови позивача було ознайомлено негайно після розгляду справи 26.09.2022, від отримання копії останній відмовився. Позивачу було повідомлено, що копію постанови буде направлено поштою на його адресу, це підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, що був доданий позивачем до адміністративного позову. 27.09.2022 рекомендованим поштовим відправленням на адресу позивача було направлено копію оскаржуваної постанови. Вважає, що не заслуговують на увагу твердження позивача, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 13.03.2023 з Єдиного реєстру боржників враховуючи присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього 26.09.2022. Вважає, що позивачу було відомо про існування оскаржуємої постанови 26.09.2022 та, відповідно, він не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду в межах строку, встановленого ст. 289 КУпАП. Просить суд залишити без розгляду позов ОСОБА_1 , оскільки позивач звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду та не навів причин, які можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску такого строку.

У відповідності до ували Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2023 року суд дійшов висновку, що вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду є передчасним, не надавши позивачу можливість подати заяву із зазначенням причин поважності такого пропуску з врахуванням вимог статті 123 КАС України, та було запропоновано позивачу ОСОБА_1 подати до Кременчуцького районного суду Полтавської області заяву (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску у строк до 11 травня 2023 року. Роз`яснено позивачу, що наслідком неподання відповідної заяви (клопотання) до суду або якщо суд не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, є залишення позовної заяви без розгляду.

08 травня 2023 року позивачем ОСОБА_1 подана заява, згідно якої позивач вказує, що факт обізнаності щодо складання постанови, а також факт направлення копії цієї постанови на його адресу без підтвердження факту вручення постанови або зафіксованого факту відмови від вручення, на думку позивача, не має значення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України він має право оскаржити постанову протягом десяти днів саме з дня вручення йому копії постанови. Вважає, що список №9223 згрупованих поштових відправлень щодо надіслання на його адресу поштового відправлення 182 та роздруківка з сайту «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення 182, згідно якого зазначене поштове відправлення повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого строку зберігання підтверджують факт того, що надісланий документ йому вручений не був, а повернувся за зворотною адресою за закінченням встановленого строку зберігання. Також, наголошує, що до цього часу ні про існування Єдиного реєстру боржників, ні про те, як саме, де саме та у кого саме він може отримати копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху з метою її подальшого оскарження, він обізнаний не був.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.115).

В судовому засіданні представник відповідача Коломієць О.Ю. наполягала на задоволенні клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Вказала, що жодних поважних причин пропуску такого строку позивачем не вказано.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

16 березня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5941171 від 26 вересня 2022 року.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 березня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 березня 2023 року було відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2023 року було запропоновано позивачу ОСОБА_1 подати до Кременчуцького районного суду Полтавської області заяву (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску у строк до 11 травня 2023 року. Роз`яснено позивачу, що наслідком неподання відповідної заяви (клопотання) до суду або якщо суд не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, є залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивача з постановою серії ЕАР № 5941171 від 26.09.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Як вже було встановлено судом, про порушення свого права позивач дізнався 26 вересня 2022 року під час винесення постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена 26 вересня 2022 року в присутності позивача ОСОБА_1 , якому співробітником поліції було оголошено зміст постанови, строки її оскарження, запропоновано отримати копію даної постанови та підписати документи. ОСОБА_1 на пропозицію співробітника поліції відмовився від підпису документів та отримання копії постанови, висловив свою незгоду з винесеною відносно нього постановою про притягнення до адміністративної відповідальності та заявив про намір її оскаржити, про що свідчить копія оскаржуємої постанові (а.с. 111) та оглянутий в судовому засіданні відеозапис (а.с.15).

За таких обставин, позивач, вважаючи незаконною постанову відповідача про накладення на нього адміністративного стягнення, ще у день винесення спірної постанови, а саме 26 вересня 2022 року, мав право її оскаржити, проте лише 16 березня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, тобто з порушенням передбачених законодавством строків.

При цьому сторона позивача наголошує, що 13 березня 2023 року позивач дізнався з інформації, яка наявна в Єдиному реєстрі боржників про наявність виконавчого провадження № 70630765 щодо стягнення штрафу у сфері безпеки дорожнього руху, звернувся до відділу державної виконавчої служби та отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення, яка оскаржується. Наголошує, що ОСОБА_1 не отримував копію постанови поштовим відправленням, яке повернулося відповідачу з відміткою «за закінчення терміну зберігання», що не може вважатися належним врученням постанови. Зазначає, що до цього часу ні про існування Єдиного реєстру боржників, ні про те, як саме, де саме та у кого саме він може отримати копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху з метою її подальшого оскарження, позивач обізнаний не був.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є:

1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною);

2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10 жовтня 2019 року по справі № 140/721/19, від 24 лютого 2021 року по справі №540/2097/18 та від 18 березня 2021 року у справі №200/11827/19-а.

Вказані позивачем обставини, на які він посилається в обґрунтування доводів щодо додержання строків звернення до суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Так, в судовому засіданні був досліджений відеозапис з місця складання відносно ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до якого працівником поліції було оголошено постанову ОСОБА_1 , роз`яснено порядок та строки її оскарження. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 з власної волі відмовився від отримання копії постанови, для чого у останнього не було будь-яких об`єктивно існуючих перешкод.

Відмова позивача від отримання спірної постанови призвела до набрання нею законної сили та розпочала відлік строку на її оскарження, оскільки саме з цього моменту позивач був обізнаний про її існування та у разі наявності сумнівів в її законності міг скористатись правом захисту своїх прав в адміністративному або судовому порядку, та не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду в межах строку, встановленого статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачем не було надано доказів звернення до правоохоронних органів з метою отримання копії постанови для її подальшого оскарження чи звернення за правовою допомогою. Водночас нереалізація такого права, як і права відразу отримати копію оскаржуваної постанови, зумовлено, у тому числі, власною пасивною поведінкою позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку позивачем не є поважними, так як обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно переборними, залежали від волевиявлення особи, що оскаржує постанову, та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При цьому, питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду у кожному конкретному випадку встановлюється на підставі фактичних обставин справи, з урахуванням обґрунтувань вимог учасників справи та на підставі наданих ними доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2023 року у справі № 697/1044/22.

Таким чином, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування доводів щодо додержання строків звернення до суду, не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення, а причини пропуску встановленого чинним законодавством строку з 26 вересня 2022 року по час подачі позову до суду (більш ніж п`ять місяців) взагалі відсутні.

Отже, враховуючи те, що стороною позивача пропущений встановлений строк звернення до суду з даним позовом і нею не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ч. 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з вище викладеним суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241-243, 248, 250, 256, 270, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Клопотання представника відповідача Департаменту патрульної поліції про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №3 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Малишевича Властиміла Ігоровича, Держави України в особі Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, третя особа Кременчуцький відділ Державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 15.05.2023.

Суддя А. С. Река