Справа № 140/3244/23
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3244/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАК-СЕРВІС» до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАК-СЕРВІС» (далі ТзОВ «ЗАК-СЕРВІС», позивач) звернулося з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відділ, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 30.01.2023 №350775.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), проведеної відповідачем, водієм транспортного засобу, що належить товариству, відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» були пред`явлені всі документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. ТзОВ «ЗАК-СЕРВІС» вказує на те, що ведення індивідуальної книжки водія передбачено пунктом 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі Положення №340), вона не є документом, на підставі якого виконуються вантажні перевезення, а її обов`язкова наявність в транспортному засобі та пред`явлення особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не передбачена.

З огляду на наведені обставини товариство вважає безпідставним та протиправним застосування відповідачем до нього адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн у зв`язку з відсутністю у водія на момент перевірки документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Також ТзОВ «ЗАК-СЕРВІС» зазначає, що 31.01.2023 відповідачем копію оскаржуваної постанови було направлено до виконання у Локачинський відділ державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), чим фактично було обмежено його право на її оскарження в установлений законодавством строк.

За таких обставин просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У поданому до суду відзиві на позов від 30.03.2023 №20484/55.2/24-23 представник відповідача вимог ТзОВ «ЗАК-СЕРВІС» не визнала, посилаючись на те, що 17.01.2023 посадовою особою Укртрансбезпеки Козловим В.В. на підставі направлення на рейдову перевірку №013475 та тижневого графіка перевірок проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо позивача.

Під час зазначеної перевірки було виявлено, що транспортним засобом Камаз, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом Нефаз, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевозився вантаж за відсутності на момент перевірки індивідуальної контрольної книжки водія або копії графіка змінності водіїв, що зафіксовано в акті від 17.01.2023 №333645.

При цьому зазначила, що індивідуальна контрольна книжка водія або графік змінності водіїв є документами, що відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинні знаходитись у водія під час здійснення перевезення.

З огляду на вищенаведене, вважає, що до позивача законно застосовано адміністративно-господарський штраф. Також зазначає, що твердження позивача щодо направлення оскаржуваної постанови на примусове виконання до закінчення строку на її оскарження не відповідає дійсності.

За таких обставин просить відмовити в задоволенні позовним вимог в повному обсязі.

У відповіді на відзив на позовну заяву від 17.04.2023 ТзОВ «ЗАК-СЕРВІС» додатково зазначило, що Положенням №340 передбачено, що подій веде індивідуальну контрольну книжку водія. Обов`язкова наявність даної індивідуальної книжки водія в транспортному засобі та пред`явлення її особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті у сфері безпеки дорожнього руху законодавством не передбачена. Позивач вказує на те, що пояснення водія, копія індивідуальної книжки водія та наказу про прийняття на роботу були надані відповідачу під час розгляду справи про порушення, однак, не були ним враховані.

Товариство також зазначає, що оскаржувана постанова відповідачем була направлена для примусового виконання, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2023 ВП №71545500 з виконання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 30.01.2023 №350775. Вказані дії посадових осіб Відділу призводить до збільшення витрат виконавчого провадження, призводить до необгрунтованого блокування рахунків та нанесенню товариству шкоди. Адміністративний позов просить задовольнити повністю.

Представник відповідача у наданих суду додаткових поясненнях у справі від 03.05.2023 зазначила, що твердження позивача про те, що індивідуальна контрольна книжка водія не належить до документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не відповідають законодавству і висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2020 у справі №823/1199/17. Також представник відповідача вказала на те, що надання товариством документів, відсутніх на момент проведення перевірки, під час розгляду справи про порушення не створює юридичних наслідків. Зазначила, що відповідачем було дотримано вимоги Порядку проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 №1567 (далі Порядок №1567) не було порушено право позивача на оскарження постанови, оскільки остання не направлялась до примусового виконання 31.01.2023, при цьому позивачу було забезпечено його право на оскарження постанови до Укртрансбезпеки та право оплатити адміністративно-господарський штраф у добровільному порядку. Крім того, звернення до суду із даними позовом не зупиняє примусового виконання оскаржуваної постанови, оскільки позивачем не було вчинено дій щодо застосування судом заходів забезпечення позову, а дії Відділу щодо направлення оскаржуваної постанови на примусове виконання не створюють юридичних наслідків щодо її законності.

З огляду на наведені підстави представник відповідача в задоволенні позову просить відмовити повністю.

У додаткових поясненнях від 04.05.2023 представник відповідача навела суду доводи, які є аналогічними тим, що були надані у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях від 03.05.2023.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17.01.202 посадовими особами Відділу на підставі направлення від 13.01.2023 №013475 та тижневого графіка перевірок на а/д Н-22 Усилуг Луцьк-Рівне 127 км проведена перевірка належного позивачу транспортного засобу Камаз, рестраційний номер НОМЕР_1 , з причепом Нефаз, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , про що складено акт від 17.01.2023 №333645 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

У наведеному акті зафіксовано, що під час перевірки водієм здійснювалось перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: індивідуальної контрольної книжки водія або копії графіку змінності водіїв.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем 30.01.2023 винесено постанову №350775 про застосування до ТзОВ «ЗАК-СЕРВІС» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач, не погодившись із таким рішенням Відділу, скористався процедурою адміністративного оскарження, подавши до Укртрансбезпеки скаргу на постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 30.01.2023 №350775.

Рішенням від 21.02.2023 №1462/3.1/15-23 Державна служба з безпеки на транспорті скаргу залишила без задоволення, а постанову від 30.01.2023 №350775 без змін.

Товариство не погодившись із таким рішенням звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України «Про автомобільний транспорт.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

В силу вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

За правилами, визначеними у статті 48 даного Закону, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком №1567.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Як передбачає пункт 20 Порядку №1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства про автомобільний транспорт, слід дійти висновку про те, що водій при здійсненні ним перевезень вантажів повинен мати при собі документи, визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

При цьому наведений у вказаній статті перелік документів не є вичерпним, оскільки зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Як слідує з акту перевірки, посадовою особою Укртрансбезпеки виявлено порушення щодо відсутності на час проведення перевірки індивідуальної контрольної книжки водія або копії графіку змінності водіїв.

Так, особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку визначені Положенням №340. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами

Згідно пункту 7.1 Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку № 1567.

Пунктом 7.2. Положення № 340 визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 6.1 Положення №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повного масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Таким чином, Положення допускає облік робочого часу водіїв, як тахографом, так і індивідуальною контрольною книжкою водія або графіком змінності водіїв.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт», з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

У розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Згідно з визначенням Положення тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка чи графік змінності водіїв, які відображують відомості про тривалість змінного періоду керування.

З врахуванням вище викладеного, суд зазначає, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність індивідуальної контрольної книжки водія чи копії графіка змінності водіїв в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Положенням №340.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку індивідуальної контрольної книги водія чи копії графіка змінності водіїв, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №820/4624/17 та в силу вимог частини п`ятою статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні даного спору.

Як зазначив Верховний Суд у вказаній постанові, аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорті дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте, зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством. З врахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010. та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010. Таким чином, в контексті статті 48 Закону №2344-111 індивідуальну контрольну книжку водія або копію графіка змінності водіїв необхідно відносити до категорії «інші документи, передбачені законодавством».

Суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що чинним законодавством не передбачено обов`язкову наявність індивідуальної книжки водія в транспортному засобі та пред`явлення її уповноваженим на перевірку посадовим особам, оскільки це суперечить вимогам статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», яка передбачає, що водії повинні мати та пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті, документи на підставі яких здійснюються вантажні перевезення, а також та пункту 6.3 Положення №340. Крім того, наявними в матеріалах справи поясненнями водія ОСОБА_1 від 27.01.2023 підтверджується той факт, що індивідуальна контрольна книжка водія для перевірки ним пред`явлена не була.

З приводу тверджень товариства про те, що усі необхідні документи були пред`явлені відповідачу на момент розгляду справи про порушення, а також були долучені до скарги на постанову, однак, безпідставно не були взяті до уваги суд зазначає, що така обставина не свідчить про пред`явлення всіх визначених вище документів на момент складання акта про проведення перевірки.

Надані до позову матеріали не є юридично значимими документами для цілей з`ясування правомірності винесеної постанови, оскільки були відсутні на місці події, а фактичні обставини зафіксовані в акті, який саме, як вже зазначалося, і є первинним носієм доказової інформації. Надання їх згодом, навіть у зв`язку з розглядом справи Укртрансбезпекою, жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створює для цього акту наслідків юридично дефектного документу та не нівелює зафіксованих в акті обставин.

Суд також не приймає і доводи ТзОВ «ЗАК-Сервіс» про те, що відповідач порушив його право на оскарження постанови, направивши її в порушення вимог Порядку №1567 до примусового виконання 31.01.2023, оскільки дії відповідача щодо направлення оскаржуваної постанови на її примусове виконання не створюють юридичних наслідків щодо її законності і не спростовують факту порушення, яке мало місце на момент проведення перевірки.

Відповідно до встановлених в ході перевірки обставин вчинене позивачем порушення вказує на невиконання ним вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Положення №340.

З врахуванням встановлених обставин справи суд зазначає, що позивач належними та допустимими доказами не спростував встановленого в ході перевірки порушення, а тому відповідачем правомірно застосовано до нього штраф згідно з оскаржуваною постановою.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Отже, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАК-СЕРВІС» (45500, Волинська область, Володимирський район, селище міського типу Локачі, вулиця Шевченка, 41а, ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, 3, ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 30.01.2023 №350775 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський