Справа № 300/1330/23
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 300/1330/23
Провадження № 2-а/461/156/23
УХВАЛА

Іменем України

02.05.2023 суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., розглянувши матеріали позовної заяви громадянина Румунії ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В:

громадянин Румунії ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Жиравецький Тарас Михайлович, звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якому просить суд визнати протиправною відмову відповідача в задоволенні клопотання про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 70097960 від 17.01.2023, яка оформлена листом від 15.03.2023 № В-19/37853; зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) прийняти рішення (постанову) у виконавчому провадженні № № 70097960 про повернення виконавчого документа (постанови Галицького районного суду міста Львова № 461/2535/21 від 08.04.2021) стягувачу Львівській митниці у зв`язку з пропуском строку пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 адміністративну справу №300/1330/23 за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій, передано на розгляд Галицького районного суду міста Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2023 справу передано судді Галицького районного суду м.Львова.

02.05.2023 представник позивача подав клопотання про повернення справи на розгляд Івано Франківському окружному адміністративному суду. Клопотання представника обґрунтовано тим, що позовні вимоги стосуються оскарження бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні №70097960, яке здійснюється щодо виконання постанови Галицького районного суду міста Львова від 08.04.2021 у справі № 461/2535/21 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил. Представник позивача стверджує, що спір з приводу оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо примусового виконання виконавчого документа, виданого судом у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки Митним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб. Представник зазначив, що правила розмежування предметної юрисдикції визначені нормами ст.20 КАС України. Відповідно до ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Спірні постанови державного виконавця стосуються виконання рішення місцевого загального суду щодо притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, яке було винесено у порядку МК України та КУпАП. Отже, наведена справа, яка була розглянута Галицьким районним судом м. Львова, не стосується оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, як це визначено у п.4 ч.1 ст.20 КАС України. Просить клопотання задоволити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до постанови Галицького районного суду м.Львова від 08.04.2021 у справі № 461/2535/21 громадянина Румунії ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «ВМW 530» НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 (країна реєстрації Литва). Вилучений згідно протоколу, на підставі ст.511 МК України, транспортний засіб марки «Меrsedes Benz Sprinter 316 CDI» НОМЕР_3 р.н. НОМЕР_4 - повернуто ОСОБА_3 . Стягнуто з громадянина Румунії ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454,00 гривень судового збору.

На підставі вказаної постанови суду державним виконавцем Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 23.06.2021 та 18.10.2022 відкрито виконавчі провадження №65830366 та №70097960.

23.03.2023 громадянин Румунії ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Жиравецький Тарас Михайлович, звернувся суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якому оскаржує дії державного виконавця у виконавчому провадженні №70097960.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовим спором у розумінні п.2 ч.1 ст.4 КАС України є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За частинами 1 і 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі № 757/62025/17-ц зазначила, що справи про накладення адміністративного стягнення розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення. Проте, цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання. Оскільки у справі, що розглядалась, позивач оскаржував дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленим в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що розгляд такої скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Окрім цього, правила розмежування предметної юрисдикції визначені нормами ст.20 КАС України.

Відповідно до ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п.1); адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті (п.4).

Спірні постанови державного виконавця стосуються виконання рішення місцевого загального суду щодо притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, яке було винесено у порядку МК України та КУпАП.

В розглядуваному випадку в силу приписів ч.2 ст.522 МК України органом, уповноваженим розглядати справи про порушення митних правил, є районний суд, тому саме суд (а не суб`єкт владних повноважень) прийняв рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд дійшов висновку, що справа №461/2535/21 про притягнення громадянина Румунії ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України, яка була розглянута Галицьким районним судом м.Львова, не стосується оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, як це визначено у п.4 ч.1 ст.20 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, справа за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій повинна розглядатися окружним адміністративним судом.

Наведена вище правова позиція викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року у справі № 380/11999/20.

При цьому слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у частині першій статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил підсудності є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відтак, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, суд вважає за необхідне повернути матеріали вказаної справи для розгляду до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, як помилково направлену до Галицького районного суду м.Львова.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 29, 30, 241-243, 248, 293-295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

адміністративну справу №3001330/23 за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дійповернути до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, як помилково направлену.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зубачик Н.Б.