Справа № 300/388/23
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" травня 2023 р. справа № 300/388/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Матуляка Я.П.,
при секретарі Бойко Л.М.,
представника позивача - Грабовецького О.Б.
представника відповідача - Гавриляка Р.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.01.2023 за № 36/33000703,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Галичина-Табак" звернулось до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.01.2023 за № 36/33000703.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення рішення ґрунтується виключно на висновку осіб, які проводили перевірку щодо зберігання товару в місцях, що не внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Позивач зазначає, що підставою для проведення перевірки за наслідками якої винесено податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 за № 36/33000703 слугували розпорядження від 10.11.2022 за №357-л про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами та розпорядження від 02.12.2022 за №320-р/л про виключення місця зберігання тютюнових виробів з Єдиного державного реєстру місць зберігання. Однак, такі висновки не відповідають фактичним обставинам, оскільки під час перевірки контролюючим органом не взято до уваги вимоги ухвал суду, якими зупинено дію вказаних розпоряджень. З цих підстав позивач вважає, що таке рішення є протиправним і підлягає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у даній адміністративній справі, за наслідками якого справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 задоволено заяву представника відповідача та постановлено забезпечити участь представника Західного міжрегіонального управління ДПС у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
07.03.2023 від представника відповідача на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.73-75). Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав правомірності висновків перевірки та, як наслідок, оскаржуваного рішення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі.
Представник позивача своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані у справі докази та надавши їм належної правової оцінки, судом встановлено таке.
В період з 08.12.2022 по 22.12.2022 ГУ ДПС в Хмельницькій області на підставі наказу в.о. начальника Головного управління ДПС в Хмельницькій області за №3080-п від 07.12.2022 проведено фактичну перевірку ТОВ "Галичина-Табак" за місцем зберігання підакцизних товарів, за адресою м. Хмельницький, вул. Чорновола,41/2, про що складено акт за №8430/22-01-09-01/36497264 від 22.12.2022 (а.с.26,27,81).
Перевіркою встановлено такі порушення:
- частини 1 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме: оптова торгівля тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензії ;
- частини 60 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме: зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.
26.12.2022 позивачем подано заперечення на акт фактичної перевірки за №8430/22-01-09-01/36497264 від 22.12.2022, в якому серед іншого звернуто увагу контролюючого органу на наявність ухвал суду, якими зупинено дію розпорядження від 10.11.2022 за №357-л про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами та розпорядження від 02.12.2022 за №320-р/л про виключення місця зберігання тютюнових виробів з Єдиного державного реєстру місць зберігання (а.с.28-30).
Внаслідок виявлених перевіркою порушень, з урахуванням заперечень позивача на акт фактичної перевірки, 18.01.2023 відповідач виніс та направив позивачу податкове повідомлення-рішення за №36/33000703, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 24 400 561,90 грн. (а.с.9).
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно з п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.п.19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
За приписами п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Вимогами п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Як зазначено судом вище, перевірка проведена на підставі наказу від 07.12.2022 за №3080-п та направлення на перевірку, за наслідками якої прийнято оскаржуване рішення (а.с.81-83).
Судом встановлено, що до початку проведення фактичної перевірки, працівниками ГУ ДПС у Хмельницькій області пред`явлено посадовій особі позивача службові посвідчення та направлення на перевірку, що підтверджується підписами у відповідній графі направлень.
Що стосується податкового повідомлення-рішення від 18.01.2023 за №36/33000703, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 24 400 561,90 грн., то судом встановлено таке.
Перевіркою встановлено, що в період з 08.12.2022 по 21.12.2022 на склад позивача за адресою м. Хмельницький, вул. Чорновола,41/2 надійшло тютюнових виробів на загальну суму 24 400 561,90 грн.
Згідно розпорядження Державної податкової служби України від 02.12.2022 за №320-р/л склад ТОВ "Галичина-Табак" за адресою м. Хмельницький, вул. Чорновола,41/2 виключено з Єдиного державного реєстру місць зберігання. Як наслідок, перевіркою зроблено висновок щодо зберігання тютюнових виробів на суму 24 400 561,90 грн. у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.
Отже, підставою для висновків перевірки щодо допущення порушення вимог частини 60 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" слугував факт виключення з Єдиного державного реєстру місць зберігання складу ТОВ "Галичина-Табак" за адресою м. Хмельницький, вул. Чорновола,41/2 згідно розпорядження Державної податкової служби України від 02.12.2022 за №320-р/л.
Надаючи оцінку зазначеним вище обставинам, суд зазначає таке.
Склад за адресою м. Хмельницький, вул. Чорновола,41/2 (приміщення №1) площею 342,57 кв.м. внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання, що підтверджується довідкою серії АП №144387 від 22.07.2022 (а.с.140).
Вказана ухвала згідно вимог ст. 156 КАС України, набрала законної сили 11.11.2022.
Однак, свідомо ігноруючи вимоги судового рішення, яке набрало законної сили, 02.12.2022 ДПС України прийнято розпорядження №320-р/л, яким виключено склад ТОВ "Галичина-Табак" за адресою м. Хмельницький, вул. Чорновола,41/2 з Єдиного державного реєстру місць зберігання у зв`язку з анулюванням ліцензії.
Фактично, підставою прийняття рішення про виключення місця зберігання з Єдиного державного реєстру місць зберігання, слугувало розпорядження ГУ ДПС в Івано-Франківській області за № 357-Л про анулювання ліцензії ТОВ "Галичина-Табак" на право оптової торгівлі тютюновими виробами, дія якого згідно судового рішення з 11.11.2022 зупинена.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі №300/5005/22 задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено дію розпорядження №320-р/л від 02.12.2022 про виключення місць зберігання ТОВ "Галичина-Табак" з Єдиного реєстру місць зберігання до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ТОВ "Галичина-Табак" до ДПС України про визнання протиправним та скасування розпорядження № 320-р/л від 02.12.2022 р. про виключення місць зберігання ТОВ "Галичина-Табак" з Єдиного реєстру місць зберігання (а.с.18, 19).
Вказана ухвала згідно вимог ст. 156 КАС України, набрала законної сили 08.12.2022.
Однак, незважаючи на наявні ухвали суду про забезпечення позовів, ГУ ДПС у Хмельницькій області проведено фактичну перевірку ТОВ "Галичина-Табак" під час проведення якої, сформовано висновок про допущене порушення, яке фактично ґрунтується на наявності оскаржуваних позивачем розпоряджень.
В той же час, суд констатує, що на момент проведення перевірки дія розпорядження від 10.11.2022 за №357-л про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами та розпорядження від 02.12.2022 за №320-р/л про виключення місця зберігання тютюнових виробів з Єдиного державного реєстру місць зберігання, зупинена.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Частиною 1, 2 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Суд зазначає, що в порядку забезпечення позову, судом зупинено дію індивідуальних актів суб`єкта владних повноважень, які обумовлюють триваюче порушення прав позивача, зокрема обмежують здійснення певних прав позивачем та його господарчої діяльності протягом невизначеного строку.
По своїй суті забезпечення позову є встановлення судом тимчасових обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача. Така характеристика інституту забезпечення позову відповідає такому виду забезпечення позову, як зупинення дії індивідуального акта.
Суд звертає увагу, що приписами КАС України передбачено декілька видів забезпечення позову, а саме: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
З аналізу наведеного слід дійти висновку, що інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві не передбачає заходів, якими суб`єкта владних повноважень може бути зобов`язано до вчинення активних дій, навпаки, всі заходи забезпечення позову направленні на обмеження активної поведінки суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах. Такий вид забезпечення позову, як зупинення дії індивідуального акта, не є виключенням із наведеного.
Як наслідок, суд доходить висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виконання судових рішень, спрямованих на обмеження активної поведінки (дій), які набрали законної сили та в порушення висновків суду щодо зупинення дії розпоряджень, проведено перевірку і сформовано висновки на підставі таких розпоряджень.
Суд наголошує, що підстави та сам факт проведення такої перевірки є наслідком послідовних протиправних дій посадових осіб контролюючого органу всупереч встановлених судом обмежень.
Відтак, акт складений за результатами проведення фактичної перевірки та висновки щодо встановлених перевіркою порушень не є допустимими доказами, як такі, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, тому при вирішенні даної справи, судом до уваги не беруться.
З огляду на зазначене та враховуючи протиправність дій посадових осіб відповідача, які призвели до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд доходить висновку, що таке рішення підлягає до скасування.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає до скасування.
Згідно із частиною 1статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 26 840, 00 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 за № 36/33000703.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.

Рішення складене в повному обсязі 15 травня 2023 р.