Справа № 620/3117/22
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3117/22 Г оловуючий у І інстанції - Бородавкіна С.В.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на окрему ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі №620/3117/22, яке набрало законної сили 25.11.2022, задоволено позов ОСОБА_1 , внаслідок чого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 17.12.2021 провести перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.

08.09.2022 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №620/3117/22, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити дії, викладені у резолютивній частині рішення суду.

В подальшому до суду від позивача надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, в якій останній просив постановити ухвалу на підставі ст. 383 КАС України, якою визнати протиправною бездіяльність відповідача на виконання рішення у цій справі через виплату у січні 2023 року пенсії йому з обмеженням максимальним розміром.

Окремою ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 заяву ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано відповідача в місячний строк з моменту отримання даної окремої ухвали повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів та попереджено про можливість застосування заходів, передбачених ч. 2 ст. 382 КАС України.

Не погоджуючись з окремою ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить окрему ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні вимог позивача з виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що рішенням у даній справі зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром тільки з 17.12.2021, тому проводити її подальший перерахунок з 31.01.2022 немає законних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 4 ст. 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Судовий контроль за виконанням рішення суду після його прийняття здійснюється судом шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у порядку, передбаченому ст. 383 КАС України, за відповідною заявою позивача з дотриманням строку її подання та процесуальної форми.

Обов`язковість виконання судових рішень визначена ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 370 КАС України, якою передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Отже, інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Так, згідно із наявним у матеріалах справи перерахунком пенсії відповідач всупереч рішенню Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 по справі №620/3117/22, яке набрало законної сили, здійснив виплату пенсії позивачу, обмеживши її максимальним розміром, який не перевищує 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожній фізичній або юридичній особі забезпечується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Колегія суддів зауважує, що позивач мав обґрунтовані та розумні сподівання на перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру 10-ма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, здійснивши перерахунок пенсії позивачу з урахуванням обмеження її максимального розміру 10-ма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, відповідач невиправдано втручається у право позивача на мирне володіння належними йому грошовими коштами.

Такі дії свідчать про порушення відповідачем ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, колегія суддів зауважує, що протоколи перерахунки пенсії від 31.01.2022 та від 10.02.2022, надані позивачем до суду, прийняті вже після його переходу на пенсію по інвалідності, тому ухвалюючи рішення у даній справі та зобов`язуючи відповідача з 17.12.2021 провести перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд враховував застосовані відповідачем обмеження вже після переходу позивача на пенсію по інвалідності, що спростовує доводи апелянта про відсутність підстав для виплати пенсії з 31.01.2022 без обмеження її максимальним розміром.

Отже, судом встановлено обставини, які свідчать про недобросовісність дій відповідача під час виконання рішення суду, його умисне ухилення від його виконання.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова