Справа № 320/4726/21
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року м. Київ № 320/4726/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у якому просить суд:

визнати відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 протиправною;

зобов`язати призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 починаючи з 18.01.2021 року зарахувавши період з 07.05.1984 по 15.01.1986, з 16.05.1986 по 06.07.1988, 10.09.1990 по 01.04.1999 по Списку № 2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що був працівником, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що адміністративний позові підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 громадянин України ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Буринським РВ УМВС України в Сумській області від 24.02.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Позивач звернувся із заявою до відповідача з вимогою призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788 «Про пенсійне забезпечення» ( далі Закону № 1788).

Рішенням від 27.01.2021 № 13 відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії, з посиланням на відсутність на це законних підстав.

Не погоджуючись із зазначеними виплатами позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України встановлено, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Статтею 62 Закону № 1788 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 встановлено, що позивач працював на таких посадах:

з 02.06.1984 по 07.05.1985 у Будівельно-монтажному поїзді № 661 треста «Южуралтрансстрой» Челябінської області;

з 01.06.1985 по 09.10.1985 у Буринському районному міжгосподарському комбінаті з надання комунальних послуг сільському населенню;

з 22.10.1985 по 16.05.1986 у Буринській міжгосподарській передвижній механізованій колоні № 9;

з 16.05.1986 по 06.07.1988 у Буринській міжгосподарській передвижній механізованій колоні № 4;

з 10.09.1990 по 01.04.1999 у Буринському госпрозрахунковому шляхо-будівельному підприємстві;

з 12.04.1999 по 13.12.2004 працював у Буринському асфальтобетонному заводі.

Робоче місце позивача (майстер будівельних робіт шифр професії 419) у період з 02.06.1984 по 07.05.1985 на Будівельно-монтажному поїзді № 661 треста «Южуралтрансстрой» Челябінської області передбачений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (далі Постанова № 162) та відноситься до робіт які за показниками умов праці підтверджується право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2, пільговий стаж за даний період становить 11 місяців 5 днів.

Робоче місце позивача з 01.06.1985 по 09.10.1985 у Буринському районному міжгосподарському комбінаті з надання комунальних послуг сільському населенню не відноситься до переліку робіт які за показниками умов праці підтверджується право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2. Також позивачем не надано до суду жодних доказів які могли підтвердити виконання робіт позивачем які за показниками умов праці підтверджують право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2.

Робоче місце позивача (майстер будівельних робіт шифр професії 419) з 22.10.1985 по 16.05.1986 у Буринській міжгосподарській передвижній механізованій колоні № 9 та з 16.05.1986 по 06.07.1988 у Буринській міжгосподарській передвижній механізованій колоні № 4 передбачені відповідно до Постанови № 162 та відносяться до робіт які за показниками умов праці підтверджується право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2, пільговий стаж за данні періоди становить 2 роки 7 місяців 26 днів.

Робоче місце позивача (майстер будівельних робіт шифр професії 419) з 10.09.1990 по 01.04.1999 у Буринському госпрозрахунковому шляхо-будівельному підприємстві відносить до переліку робочих місць як такої, що за показниками умов праці підтверджується право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2, затвердженого Постановою № 162, що підтверджується наказом № 63 від 14.02.1999, виданим начальником ГШБП ОСОБА_2 , пільговий стаж за даний період становить 8 років 6 місяців 22 дні.

Робоче місце позивача (майстер будівельних робіт шифр професії 419) з 12.04.1999 по 13.12.2004 на Буринському асфальтобетонному заводі відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 11.03.1994 № 162 відноситься до робочих місць які за показниками умов праці підтверджується право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2, пільговий стаж за даний період становить 5 років 8 місяців 1 день.

Враховуючи вищевикладене, пільговий стаж позивача становить 17 років 8 місяців 23 дні.

Разом з цим, суд зазначає наступне згідно з п. "б" ст. 13 Закону № 1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст. 14, пп. "б" - "г" ст. 54 Закону № 1788.

Пунктом 3 резолютивної частини вказаного Рішення визначено, що застосуванню підлягають ст. 13, ч. 2 ст. 14, пункти "б" - "г" ст. 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме, зокрема: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам".

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 13 Закону № 1788 фактично введено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України за № 1-р/2020 від 23.01.2020, у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, п. 2 розділу III «Прикінцеві положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII вирішено: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст. 14, пп. "б"-"г" ст. 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII. Стаття 13, ч. 2 ст. 14, пп. "б"-"г" ст. 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягають ст. 13, ч. 2 ст. 14, пп. "б"-"г" ст. 54 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, враховуючи відновлення рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) редакції ст. 13 Закону № 1788, яка діяла до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, суд зазначає, що на даний час існує дві чинних норми, якими по різному встановлено вік чоловіків, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: ст. 13 Закону № 1788 передбачено право на пенсію за віком жінок, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах; ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право на пенсію за віком працівникам зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Так, відповідно до ст. 13 Закону № 1788 чоловікам для отримання пенсії на пільгових умовах необхідно відповідати трьом складовим: досягнути 55 років; мати пільговий стаж 12 років 6 місяців та наявність страхового стажу не менше 30 років.

Суд звертає увагу, що вік позивача та пільговий стаж позивача відповідають вимогам ст. 13 Закону № 1788.

Однак, для отримання пенсії на пільгових умовах необхідно відповідати всім трьом складовим, відповідно до трудових книжок наданих позивачем страховий стаж позивача не нараховує необхідних для чоловіків 30 років.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до необхідності частково задовольнити адміністративний позов.

Європейський суд з прав людини у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції.

Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia).

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено 908,00 грн судового збору за подання даного адміністративного позову, що підтверджується квитанцією № 31226 від 13.04.2021.

Відтак у зв`язку із частковим задоволенням позову суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у сумі 452,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242 - 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головне Управління Пенсійного фонду у Київської області () від 27.01.2021 №13 в частині зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з 02.06.1984 по 07.05.1985, з 22.10.1985 по 16.05.1986, з 16.05.1986 по 06.07.1988, з 10.09.1990 по 01.04.1999, з 12.04.1999 по 13.12.2004.

Зобов"язати Головне Управління Пенсійного фонду у Київської області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з 02.06.1984 по 07.05.1985, з 22.10.1985 по 16.05.1986, з 16.05.1986 по 06.07.1988, з 10.09.1990 по 01.04.1999, з 12.04.1999 по 13.12.2004 до пільгового стажу за Списком № 2.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області () судовий збір у сумі 454,00 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття Постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.