Справа № 156/428/23
Суддя: Бєлоусов А. Є.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/428/23
Провадження № 2-а/156/7/23
Рядок статзвіту № 140
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2023 року Іваничівський районний суд Волинської області (як місцевий адміністративний суд)

у складі: головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарем судового засідання Кицею Л.Ф.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Крикавського Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом (в уточненій редакції) ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача

1.1. ОСОБА_1 звернувся 18.04.2023 до Іваничівського районного суду Волинської області (як місцевого адміністративного суду) з позовом до інспектора СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НУ у Волинській області старшого сержанта поліції Яйчука Б.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовна заява надійшла до суду 19.04.2023 (вх. № 1117/2023).

1.2. Позивач зазначає, що поліцейським СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Яйчуком Б.І. складена постанова від 10.04.2023 серії БАД № 249392, котрою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Згідно з вказаною постановою поліцейського позивач 10.04.2023 о 14 год. 08 хв. у смт. Іваничі Волинської області по вул. Залізничній керував транспортним засобом марки «Renault Cangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на пішохідному переході. На думку поліцейського, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.9 г) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами).

1.3. Як вважає позивач, вказана постанова в справі про адміністративні правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, при розгляді справи на місці поліцейським не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушень ОСОБА_1 зазначених приписів Правил дорожнього руху. Позивач дійсно 10.04.2023 після 14 год. 00 хв. у смт. Іваничі Волинської області по вул. Залізничній керував транспортним засобом марки «Renault Cangoo», проте Правил дорожнього руху не порушував, зупинив автомобіль на пішохідному переході вимушено, бо пропускав пішохода і запобігав виникненню ДТП. В подальшому водій був зупинений поліцейським, який не надав позивачу доказів його протиправної поведінки, не врахував пояснень ОСОБА_1 , не допитав свідків, про яких заявляв водій, і притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, склав постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 340,00 грн..

1.4. Позивач просить суд скасувати постанову поліцейського СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Яйчука Б.І. від 10.04.2023 серії БАД № 249392 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

1.5. В подальшому, 01.05.2023 ОСОБА_1 подав до суду уточнену редакцію своєї позовної заяви, в якій відповідачем зазначив Головне управління Національної поліції у Волинській області.

1.6. Під час судового розгляду адміністративної справи (в судовому засіданні 10.05.2023) позивач заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, на обґрунтування своєї позиції навів доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

2. Стислий виклад позиції відповідача

2.1. Відповідача- Головне управління Національної поліції у Волинській області- було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом.

2.2. Відповідачем направлено до суду уповноваженого представника Крикавського Н.В. (діє на підставі довіреності від 03.01.2023 № 40/01/26-2023) для участі в судовому засіданні; представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зауважив, що, на його думку, поліцейським Яйчуком Б.І. було дотримано всіх процесуальних норм закону, належним чином зафіксовано подію правопорушення, скоєного ОСОБА_1 , хоча водій на той час не визнавав своєї вини в скоєнні правопорушення, поліцейським на позивача накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст. 122 КУпАП, протиправні дії водія поліцейським кваліфіковані правильно. Представником відповідача 09.05.2023 надано до суду носій інформації (оптичний диск) із відеозаписами події фіксування співробітниками поліції фактичних обставин правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , та складання поліцейським відповідної постанови.

3. Інші процесуальні дії у справі

3.1.Ухвалою судді від 20.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 (в первісній редакції), залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 160 КАС України, надано позивачу строк для усунення недоліків.

3.2. Позивач 01.05.2023 надав до суду уточнену редакцію позовної заяви (вх. № 1270/2023). Ухвалою судді від 02.05.2023 позовна заява ОСОБА_1 (в уточненій редакції) прийнята до розгляду, відкрито провадження в справі, прийнято рішення щодо здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті на 10.05.2023 на 11 год. 00 хв..

4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі

4.1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

4.2. Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

4.3. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч.2 ст. 77 КАС України).

4.4. Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Завидів Іваничівського району Волинської області, має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 (а.с.5). Позивач має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 24.07.2014 Центром ДАІ 0703 (кат. А1, А, В1,В) (а. с. 4).

4.5. ОСОБА_1 є володільцем автомобіля марки «Renault Cangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_2 , на підставі довіреності від 16.05.2012, посвідченої приватним нотаріусом Іваничівського районного нотаріального округу Волинської області Завішою Л.Я., № за реєстром 173 (а. с. 4,8,9). Позивач має поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника (володільця) наземного транспортного засобу № 212564645, страховик «Євроінс Україна», дійсний з 21.12.2022 по 20.12.2023 (а. с. 7).

4.6. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 10.04.2023 серії БАД № 249392 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.(а. с. 19). Згадана постанова складена поліцейським СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Яйчуком Б.І..

4.7. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, поліцейським було встановлено, що позивач 10.04.2023 о 14 год. 08 хв. у смт. Іваничі Волинської області по вул. Залізничній керував транспортним засобом марки «Renault Cangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на пішохідному переході. На думку інспектора, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.9 г) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами); такі діяння водія поліцейський кваліфікував за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

4.8. В судовому засіданні 10.05.2023 судом здійснено огляд наданих представником відповідача Крикавським Н.В. відеозаписів події фіксування співробітниками поліції фактичних обставин правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 10.04.2023, та складання поліцейським відповідної постанови (а. с. 25). Зі змісту вказаних відеозаписів убачається, що ОСОБА_1 10.04.2023 по вул. Заводській у смт. Іваничі дійсно керував автомобілем марки «Renault Cangoo» жовтого кольору, проїздив місце, позначене знаком «Пішохідний перехід», поблизу знаку призупинився, в той же час чоловік (пішохід), котрий йшов по переходу, намагався втримати рівновагу і вхопився за зовнішню ручку дверцят автомобіля, керованого ОСОБА_1 , з правого боку, потім цей же чоловік перейшов на тротуар, розвернувся і намагався перейти по переходу в зворотному напрямку на інший бік вулиці, знову намагався схопитись за наступний автомобіль, котрий проїздив через перехід. В подальшому позивач зупинив керований ним транспортний засіб на вимогу поліцейського. Поліцейський підійшов до автомобіля позивача, здійснював бесіду з водієм. На інших відеозаписах відображена процедура складання щодо ОСОБА_1 матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, водій з самого початку заперечував свою вину, стверджував, що здійснив зупинку поблизу пішохідного переходу вимушено, щоб запобігти наїзду на пішохода. Позивач під час перегляду відеозаписів в судовому засіданні не заперечував, що на відео зображений саме ОСОБА_1 та належний йому транспортний засіб.

4.9. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позицій до суду учасниками справи надано не було.

5. Оцінка суду

5.1. Вирішуючи заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги по суті, суд виходить з такого.

5.2. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону). Вказані положення кореспондуються зі ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

5.3. Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

5.4.Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

5.5. Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

5.6. Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.7. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

5.8. Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

5.9. Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

5.10. За правилами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою ст. 122 КУпАП.

5.11. Норми ч.1 ст. 122 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в грошовому вираженні - 340,00 грн.).

5.12. Згідно з п. 15.9 г) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), зупинка транспортних засобів забороняється, зокрема, на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

5.13. Суд вбачає, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини ,викладені в ній, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумнівів у суду.

5.14. Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

5.15. Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

5.16. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

5.17. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

5.18. Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами. Натомість в оскаржуваній постанові відсутні пояснення порушника щодо обставин справи, відсутня оцінка працівником поліції заперечень ОСОБА_1 з приводу дотримання ним вимог Правил дорожнього руху та вимушеної зупинки автомобіля на пішохідному переході для надання пішоходові переваги в русі та задля запобігання ДТП. На відеозаписі, наданому представником відповідача, відображено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення водій повідомив, що зупинився на пішохідному переході, оскільки там був нетверезий чоловік (пішохід), котрий йшов по переходу, намагався втримати рівновагу і вхопився за зовнішню ручку дверцят автомобіля, керованого ОСОБА_1 , з правого боку, потім цей же чоловік перейшов на тротуар, розвернувся і намагався перейти по переходу в зворотному напрямку на інший бік вулиці. Позивач заявляв поліцейському клопотання про допит свідків, котрі могли б підтвердити надання водієм переваги в русі пішоходові, однак поліцейський на це повідомив, що таких свідків ОСОБА_1 має можливість допитати в суді, коли оскаржуватиме дії співробітника поліції (це теж відображено на оглянутому відеозапису). Наведене свідчить про одностороннє, неповне з`ясування обставин справи співробітником поліції при складанні оспорюваної постанови.

5.19. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Невипадково на можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (п. 4). Отже, з огляду на дію вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

5.20. Відтак, порушення ОСОБА_1 п. 15.9 г) Правил дорожнього руху, на які містяться посилання в тексті оскаржуваної постанови, відповідачем не доведено. Також названі вище обставини у справі не дають змоги суду однозначно оцінити дії водія як ті, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Стороною відповідача не спростовані твердження позивача про те, що водій здійснював вимушену зупинку на пішохідному переході для надання переваги в русі пішоходу і таким чином діяв у межах Правил дорожнього руху.

5.21. Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд (як адміністративний суд) має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

5.22. Отже, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, що є, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

6. Розподіл судових витрат між сторонами

6.1.Позивач заявив про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору (за подання позовної заяви з вимогою немайнового характеру) в розмірі 536,80 грн. (платіжна інструкція АТ КБ «ПриватБанк» від 20.04.2023 № 9303-1333-3890-9333, а.с.1).

6.2. Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.3. Оскільки вимоги позивача судом задоволено, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 536,80 грн..

Керуючись ст. 8,19,62,64,68 Конституції України, ст. 2,5,6,7,19,132,139,241,242,243,244,245,286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов (в уточненій редакції) ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 10.04.2023 серії БАД № 249392, складену поліцейським СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Яйчуком Б.І., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі (Головного управління Національної поліції у Волинській області) на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 12.05.2023.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 );

2) відповідач - Головне управління Національної поліції у Волинській області (ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 40108604; юридична адреса: вул. Винниченка, буд. 11, м. Луцьк, 43000).

Суддя А. Є. Бєлоусов