Справа № 400/5477/22
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/5477/22
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року (суддя Біоносенко В.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 25.01.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заводського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Миколаєва, Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

7 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Заводського РТЦК та СП, в якому просив визнати незаконними дії та протиправним мобілізаційне розпорядження, видане відповідачем позивачу.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на не повне встановлення обставин справи, неправильне і неповне дослідження доказів та їх оцінки, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

На думку апелянта, при ухваленні рішення судом першої інстанції помилково не взято до уваги той факт, що його медичний діагноз, поставлений у 2012 році відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, який затверджений наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, підпадає під пункт "б" статті 14 графи II Розкладу хвороб, та визначає ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби. Зазначене, на переконання апелянта, свідчить про те, що йому в червні 2019 року у Заводському РТЦК та СП медичний огляд не проводився, так як захворювання він мав з 2012 року.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В червні 2019 року ОСОБА_1 провів у Заводському РТЦК та СП медичний огляд, за результатами якого складено Картку №59/1 від 21.06.2019 та Довідку військово-лікарської комісії №59/1 від 21.06.2019.

Відповідно до висновків ВЛК ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

21 квітня 2021 року ОСОБА_1 був включений до команди оперативного резерву №1, а саме в/ч НОМЕР_1 та отримав відповідне мобілізаційне розпорядження.

25 лютого 2022 року ОСОБА_1 з`явився до Заводського РТЦК та СП, та був відправлений для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини.

Вважаючи, що під час призову на військову службу за мобілізацією 25 лютого 2022 року Заводським РТЦК та СП незаконно не було проведено медичний огляд ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання таких дій протиправними.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та мотивував його тим, що під час призову резервістів за мобілізацією дозволяється не проводити медичний огляд, а використовувати чинні висновки військово-лікарської комісії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, приписами частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина перша статті 1 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", далі Закон №2232-XII).

За визначенням частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №2232-XII Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом:

призову громадян України на військову службу;

прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Частиною першою статті 39 Закону №2232-XII встановлено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 21.10.1993 року №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі Закон №3543-XII, у редакц3ії чинної на час виникнення спірних правовідносин), мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3543-XII організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно із частиною п`ятою статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Поряд з цим, абзацом третім частини першої статті 23 Закону №3543-XII унормовано, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Слід також зазначити, що відповідно до приписів пунктів 3.1, 3.2 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач у червні 2019 року пройшов у Заводському РВК обстеження та медичний огляд, за результатами якого 21 червня 2019 року було складені Довідка військово-лікарської комісії №59/1 та Картка №59/1 про діагноз та постанова ВЛК: "здоровий, придатний до служби" (а.с. 47, 48).

Ураховуючи, що у червні 2019 року позивач був визнаний придатним до військової служби, про що зазначено у Довідці військово-лікарської комісії №59/1 від 21.06.2019 року, яка під час його призову за мобілізацією (25.02.2022) не втратила своєї чинності, а також те, що в в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження скарг позивача на стан здоров`я чи повідомлення про зміни у стані його здоров`я, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідності до приписів абзацу третього пункту 3.2 глави 3 розділу II Положення №402, у відповідача були відсутні підстави для проведення повторного медичного огляду ОСОБА_1 під час його призову за мобілізацією.

Доводи апелянта про те, що він у червні 2019 року у Заводському РТЦК та СП медичний огляд не проходив, спростовується вищезгаданими Довідкою військово-лікарської комісії №59/1 та Карткою №59/1, що складені за результатом такого обстеження.

При цьому варто зазначити, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб.

Враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову є правильним.

Апеляційна скарга позивача не містить належних, вагомих і обґрунтованих міркувань, чи доводів та аргументів, які б спростовували вищевикладені висновки або давали підстави вважати інакше. Суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та прийняв рішення, яке ґрунтується на належній юридичній оцінці встановлених обставин справи із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов