Справа № 620/4900/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Справа № 620/4900/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача, яке доведене до відома Позивача листом від 04.02.2022 № 2500-0205-8/7589, та рішення від 03.02.2022 № 94 про відмову у перерахунку пенсії державного службовця, згідно із ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу»;

- зобов`язати Відповідача зарахувати Позивачу стаж роботи 24 роки до стажу державної служби, у тому числі період строкової служби в Збройних силах з 20.11.1977 по 17.12.1979, в органах МВС з 01.08.1984 по 31.12.2002;

- зобов`язати Відповідача перевести Позивача на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 28.01.2022, з урахуванням довідок Північно-Східного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції від 17.01.2022 № 5/123/24/22 та від 17.01.2022 № 4/123/24/22, та виплатити Позивачу всю заборгованість, що склалася з 28.01.2022, без обмеження граничного розміру.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на його переконання, у прийнятому рішенні безпідставно вказано, що він взагалі не має права на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 28.01.2022, та не зараховано період роботи з 01.08.1984 по 31.12.2002 в УМВС в Чернігівській області до стажу державної служби, тому що в трудовій книжці відсутні відомості про присвоєння рангу державної служби та не додано підтверджуючих документів.

Крім того, на думку Позивача, Відповідач протиправно не зарахував до державної служби наявний в нього стаж служби в Радянській армії.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 03.02.2022 № 94 про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період строкової служби в Збройних силах (Радянській армії) з 20.11.1977 по 17.12.1979 та в органах Міністерства внутрішніх справ з 01.08.1984 по 31.12.2002;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 28.01.2022.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що Позивач у період з 01.08.1984 по 31.12.2002 працював в УМВС в Чернігівській області та з 20.11.1977 по 17.12.1979 проходив дійсну строкову службу в Радянській армії, а тому зазначені періоди роботи в органах МВС та час проходження служби в Радянській армії мають бути зараховані до стажу державної служби Позивача, що є достатнім для призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Разом з тим перевіряючи наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про врахування довідок Північно-Східного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції від 17.01.2022 № 5/123/24/22 та від 17.01.2022 № 4/123/24/22 і виплати йому заборгованості, що склалася з 28.01.2022, без обмеження граничного розміру, суд вказав, що такі вимоги є передчасними, оскільки перерахунок пенсії та переведення Позивача на пенсію за Законом України «Про державну службу» не здійснювалося.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що служба в органах МВС та в Радянській армії не підлягає зарахуванню до державної служби для призначення пенсії.

Крім того Апелянт зазначив, що в трудовій книжці Позивача за спірний період відсутні записи про присвоєння йому рангу державної служби та Позивачем не надано документів про роботу на посадах державної служби.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2023 та від 28.03.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Разом з тим у своєму відзиві Позивач стверджує, що стаж його роботи на державній службі складає 24 роки і що Відповідач протиправно не зараховує до такого стажу періоди служби в Радянській армії та в органах МВС України.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою 28.01.2022 № 1598 про проведення перерахунку пенсії, а саме щодо переходу з пенсії силових структур на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

03.02.2022 за його заявою прийнято рішення № 94 про відмову у проведенні перерахунку через відсутність у позивача відповідного стажу, який дає право на перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» та не зараховує період роботи з 01.08.1984 по 31.12.2002 в УМВС в Чернігівській області до стажу державної служби, тому що в трудовій книжці відсутні відомості про присвоєння рангу державної служби та не додано підтверджуючих документів про роботу на посадах державної служби. Відповідач вважає, що стаж роботи на державній службі становить 3 роки 10 місяців 2 дні, зараховуючи час роботи в Управлінні юстиції в Чернігівській області з 12.06.2003 по 12.04.2007. Також відповідач не зараховує до стажу державної служби службу в Збройних Силах (Радянській Армії) 2 роки 0 місяців 27 днів.

Про прийняття вказаного рішення Відповідач повідомив Позивача листом від 04.02.2022 № 2500-0205-8/7589.

8. Позивач, вважаючи протиправним рішення Відповідача, яке доведене до його відома листом від 04.02.2022 № 2500-0205-8/7589, та рішення від 03.02.2022 № 94 про відмову у перерахунку пенсії державного службовця, згідно із ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу», а своє право на належне пенсійне забезпечення - порушеним, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ), «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ) (далі - Порядок № 283), Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі - Порядок № 229), постановою Правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 (далі - Постанова № 25-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, згідно ч.2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком № 283, чинним до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ, були визначені посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 229 (чинний), до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Також, згідно з п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях. Наведене також кореспондується зі ст. 2 Закону України «Про державну службу».

Разом з тим Постановою № 339/35961 з 01.04.2021 внесено зміни, зокрема до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), відповідно до яких передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що необхідною умовою для наявності в осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 28 Закону № 1058-IV.

Разом з тим до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж та які мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Водночас Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії, відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою вказаної законодавчої норми і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Таким чином, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивач у період з 01.08.1984 по 31.12.2002 працював в УМВС в Чернігівській області та з 20.11.1977 по 17.12.1979 проходив дійсну строкову службу в Радянській армії.

Тож, з огляду на обставини цієї справи, наявні у справі докази та вищенаведене нормативно-правове регулювання, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені періоди роботи підлягають зарахуванню до стажу державної служби Позивача, що є достатнім для призначення йому пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу».

12. Разом з тим апеляційний суд відзначає, що постановою № 339/35961 з 01.04.2021 запроваджено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій, що передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості їх надходження, незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

13. Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом обставин цієї справи, колегія суддів установила, що із заявою від 28.01.2022 про проведення перерахунку пенсії, а саме щодо переходу з пенсії силових структур на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області.

Втім, відповідно до принципу екстериторіальності вказана заява Позивача була розглянута спершу ГУ ПФУ у Волинській області та саме цим органом було ухвалено оскаржуване Позивачем рішення від 03.02.2022 № 94 про відмову у проведенні перерахунку /т.1 а.с.13-14/.

Тобто право Позивача на призначення пенсії було порушено безпосередньо ГУ ПФУ у Волинській області, а не ГУ ПФУ в Чернігівській області, яке є Відповідачем у цій справі.

При цьому суд відзначає, що ГУ ПФУ в Чернігівській області лише повідомило Позивача своїм листом від 04.02.2022 № 2500-0205-8/7589 про рішення, прийняте ГУ ПФУ у Волинській області, але безпосередньо ГУ ПФУ в Чернігівській області таке рішення не приймалося, а лист-повідомлення не є рішенням суб`єкта владних повноважень та сам по собі не створює для особи ані прав, ані обов`язків.

14. Водночас ГУ ПФУ у Волинській області до участі в цій справі в якості відповідача або співвідповідача судом першої інстанції залучено не було, а суд апеляційної інстанції, згідно зі ст. 48 КАС України (зокрема, частиною сьомою), відповідними повноваженнями не наділений.

15. Тож, суд першої інстанції неповно та неправильно встановив обставини цієї справи, що призвело до вирішення позовних вимог, заявлених до неналежного Відповідача.

16. За таких обставин колегія суддів зазначає, що у межах вирішення цього спору на стадії апеляційного провадження у суду відсутні достатні правові підстави для перевірки правомірності / протиправності рішення ГУ ПФУ у Волинській області про відмову у призначення Позивачу пенсії.

17. Доказів щодо скасування та/або визнання вказаного рішення протиправним у порядку, визначеному законодавством, суду не надано.

Водночас наявність такого чинного рішення ГУ ПФУ у Волинській області унеможливлює вчиненні Відповідачем дій щодо призначення Позивачу відповідної пенсії.

Тому в цьому випадку відсутня протиправна поведінка Відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії Позивача, згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу».

18. Решта позовних вимог (щодо зобов`язання Відповідача вчинити дії) є похідними, а отже вони не підлягають задоволенню з огляду на вищезазначене.

19. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позов у цій справі задоволенню не підлягає.

20. Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

21. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

22. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області підлягає задоволенню, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року - скасуванню, а в задоволенні позову слід відмовити.

23. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 10 травня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова