Справа № 340/1428/21
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/1428/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Велта (код ЄДРПОУ - 30912734; адреса: вул. Хутір Комінтерна, 3, с. Коробчине, Новомиргородський район, Кіровоградської області, 26014)

до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (, адреса: вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма Велта звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 10 листопада 2020 року № про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у розмірі 699048,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатом проведеної ГУ ДПС у Кіровоградській області камеральної перевірки було винесене податкове повідомлення - рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення. Позивач вважає таке податкове повідомлення - рішення протиправним, оскільки воно прийняте контролюючим органом з порушенням вимог пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України - на 27 робочий день з дня, наступного за днем вручення позивачу акта перевірки.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач позовних вимог не визнав. У поданому відзиві на позов вказав, що несвоєчасність сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання підтверджена матеріалами камеральної перевірки. Щодо строків винесення спірного рішення, представник відповідача зазначив, що таке рішення винесене наступного дня після отримання відомостей оператора поштового зв`язку про вручення Товариству акта перевірки.

Своїм правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ТОВ ВКФ "Велта" з 13.04.2000 року зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Кіровоградській області. Основним видом економічної діяльності Товариства є добування руд інших кольорових металів.

Позивач є платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, оскільки має спеціальний дозвіл на користування надрами №4275 від 13.06.2007 року, виданий терміном до 13.06.2027 року, для видобування ільменітових розсипних руд в межах Бирзулівського родовища ільменітових пісків.

ТОВ ВКФ "Велта" 07 серпня 2020 року подало до ГУ ДПС у Кіровоградській області податкову декларацію з рентної плати № за 2 квартал 2020 року з розрахунком рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, у якій самостійно визначило податкове зобов`язання в сумі 17074211,84 грн.

При цьому, згідно відомостей податкового органу, у позивача наявна була переплата в сумі 10083729,41 грн.

Отже, до 19 серпня 2020 року Товариство зобов`язане було сплатити до бюджету 6990482,43 грн рентної плати.

З метою сплати цього податкового зобов`язання позивачем перераховано до бюджету 09.09.2020 року кошти у сумі 1000000,00 грн., а 17.09.2020 року 5990482,43грн.

У травні 2020 року посадовою особою ГУ ДПС у Кіровоградській області проведена камеральна перевірка ТОВ ВКФ "Велта", про що складено акт перевірки №000097/11-28-04-09/30912734 від 23.09.2020р. Перевіркою встановлено порушення ТОВ ВКФ "Велта" терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами у строки, визначені статтею 57 ПК України, за що передбачена відповідальність статтею 126 ПК України.

На підставі означеного акту ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № від 10.11.2020 року, яким за затримку сплати грошового зобов`язання в сумі 6990482,43 грн. до 30 календарних днів ТОВ ВКФ "Велта" зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу, що склало 699048,24 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 10.11.2020 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 699 048,24 грн. позивач у порядку адміністративного оскарження подав скаргу до Державної податкової служби України. Рішенням від 09.02.2021 року №2989/6/99-00-06-03-01-06 Державна податкова служба України залишила без змін податкове повідомлення-рішення, а скаргу ТОВ ВКФ «Велта» - без задоволення.

Викладені обставини передували зверненню позивача до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пунктів 76.1, 76.2, 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Отже предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкової декларації або уточнюючого розрахунку, можуть бути й інші питання, зокрема пов`язані із своєчасністю сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, а з урахуванням положень статті 102 ПК України такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Відтак, суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах контролюючий орган мав право проводити камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 257 ПК України унормовано такий порядок подання декларації і строки сплати рентної плати:

257.1. Базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

257.2. Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

257.3. Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію.

257.5. Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

258.1.1. На платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

258.2.1. Контроль за правильністю обчислення, своєчасністю і повнотою справляння рентної плати здійснюють контролюючі органи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

За визначеннями, наданими у підпунктах 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня, є грошовим зобов`язанням платника податків. Воднораз, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Позивач у строк, передбачений пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України, а саме 07.08.2020 року, подав до контролюючого органу податкову декларацію з рентної плати за користування надрами за 2 квартал 2020 року (граничний строк подання - 09.08.2020 року). Відтак, відповідно до п.57.1 ст.57, п.257.5 ст.257 ПК України позивач повинен був сплатити до бюджету суму податкових зобов`язань з рентної плати, визначену у цій податковій декларації, не пізніше 19.08.2020 року.

Усупереч цим нормам Товариство протермінувало строк розрахунків з бюджетом та сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з рентної плати, самостійно визначених ним у податковій декларації за 2 квартал 2020 року. Внаслідок цього у нього виник податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, який він надалі погасив із затримкою до 30 календарних днів.

Спору щодо розміру податкового боргу, погашеного позивачем з затримкою, та періоду такої затримки між сторонами немає.

Статтею 126 ПК України передбачена відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків.

Так, відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У ході судового розгляду справи підтверджено факт порушення позивачем строків сплати узгоджених сум податкового (грошового) зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (до 30 днів), що обгрунтовано стало підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої статтею 126 ПК України, шляхом винесення податкового повідомлення-рішеня форми від 10 листопада 2020 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 699048,24 грн.

Як на підставу адміністративного позову, позивач, серед іншого, покликається на те, що податкове повідомлення - рішення від 10.11.2020 № прийнято контролюючим органом на 27 робочий день з дня, наступного за днем вручення позивачу акта перевірки, тобто без урахування приписів п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Матеріалами справи підтверджено, що Акт перевірки №000097/11-28-04-09/30912734 від 23.09.2020р. направлено Новомиргородською ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області на адресу позивача 24.09.2020 року та отримано поштовим відділенням м. Мала Виска 26.09.2020 року, що підтверджується трек-номером (ідентифікатором) поштового відправлення 645. Позивач отримав зазначене повідомлення 01.10.2020 року, що підтверджується відміткою на поштовому конверті.

Спірне податкове повідомлення - рішення № прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області 10 листопада 2020 року.

Воднораз, суд бере до уваги, що відомості про вручення позивачеві Акту перевірки (зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення) контролюючий орган отримав 09 листопада 2020 року та наступного дня виніс спірне податкове повідомлення-рішення.

З огляду на те, що закон пов?язує початок перебігу строку для винесення податкового повідомлення-рішення із врученням платникові податків акта перевірки, суд вважає, що у спірних правовідносинах податковий орган вчинив добросовісно та розумно, утримавшись від винесення податкового повідомлення-рішення до отримання відомостей про вручення позивачеві акта перевірки.

За таких умов суд наголошує, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18, у постанові від 22.05.2020 року у справі № 825/2328/16.

На переконання суду, у спірних правовідносинах недотримання відповідачем строку винесення податкового повідомлення-рішення не впливає на його зміст та не може мати наслідком його скасування.

Відтак суд прийшов до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством. Тож у задоволенні позову про його скасування слід відмовити.

Судові витрати, які у зв?язку із відмовою у задоволенні позовних вимог підлягали б розподілу на підставі статті 139 КАС України, у справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Велта" (вул. Хутір Комінтерн, 3, с. Коробчине, Новомиргородський р-н, Кіровоградська обл., 26014; ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК