Справа № 600/3298/22-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/3298/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 79 від 21.04.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком, зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 05.08.1980 року по 30.06.1999 року згідно записів трудової книжки, а також період навчання згідно диплому НОМЕР_1 від 03.07.1980 року з 01.09.1977 року по 03.07.1980 рік;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що по досягненню пенсійного віку у строки, передбачені пенсійним законодавством звернувся із заявою до посадових осіб відповідача, про призначення пенсії за віком. До заяви позивачем долучено документи, що підтверджують страховий стаж, в т.ч. трудову книжку.

За результатами розгляду заяви, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, та не зарахуванням в страховий стаж позивача зазначених у трудовій книжці періодів роботи з 05.08.1980 року по 30.06.1999 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутній відтиск печатки . При цьому, не надано уточнюючих довідок підприємств про роботу на даних підприємствах у зазначені періоди, а також невідповідністю прізвища позивача в дипломі, де вказано « ОСОБА_2 » - з паспортом громадянина України, де вказано « ОСОБА_3 ».

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасування, з огляду на наступне.

Зверталась увага суду на те, що твердження відповідача, про невідповідність трудової книжки «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої Наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року №110 в частині того, що відсутній відтиск печатки на титульній сторінці трудової книжки позивача, є помилковими та безпідставними, оскільки на момент заповнення трудової книжки вказана Інструкція №58 не діяла, відтак на думку позивача неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини роботодавця не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії за віком.

Також, на переконання позивача, відповідачем необґрунтовано не зараховано до страхового стажу останнього період навчання згідно диплому НОМЕР_2 від 03.07.1987 року з 01.09.1977 року по 03.07.1980 з причин невідповідності прізвища в дипломі « ОСОБА_2 » паспортним даним « ОСОБА_3 », оскільки такі аргументи спростовуються матеріалами справи.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову, посилаючись на вимоги пенсійного законодавства зазначив, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, відображені в трудовій книжці серії НОМЕР_3 , оскільки на титульній сторінці відсутній відтиск печатки організації, що видала трудову книжку.

Крім того, не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 03.07.1980, оскільки в дипломі зазначене прізвище позивача " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним останнього.

Відтак, оскільки позивачем не надано до органу Пенсійного фонду уточнюючі довідки з підприємства та свідоцтво про зміну прізвища, тому відсутня можливість врахування зазначених періодів роботи та навчання, до страхового стажу позивача.

За таких обставин вважає, що в діях органу Пенсійного фонду України не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача. Розрахунок стажу позивачу проведено згідно вимог чинного законодавства, таким чином в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з підстав відсутності необхідного стажу для призначення пенсії за віком - не менше 29 років.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1.18.04.2022 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача, про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

2. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.04.2022 року, про призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення за № 79 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного стажу.

3. 28.04.2022 року листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомлено позивача, про відсутність права для призначення пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідно страхового стажу для призначення пенсії. Зокрема зазначено, що згідно з наданими документами страховий стаж позивача становить 18 років 2 місяці.

До страхового стажу не зараховані періоди роботи, відображені в трудовій книжці серії НОМЕР_3 , оскільки на титульній сторінці відсутній відтиск печатки організації, що видала трудову книжку, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах в організаціях.

Також до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 03.07.1980, оскільки в дипломі серії НОМЕР_2 від 03.07.1980 року вказано прізвище " ОСОБА_2 ", що не відповідає прізвищу " ОСОБА_3 " в паспорті громадянина України.

4. Судом також дослідженні трудова книжка позивача серії НОМЕР_4 від 0559538 від 30.01.1981 року; диплом Кишенівського базового медичного училища серії НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_4 , про період навчання з 1977 по 1980.

5. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що 09.06.1984 року Виконавчим комітетом Шировецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області зроблено актовий запис № 15 про реєстрацію шлюбу і зміну прізвища з дошлюбного " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 ".

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2001 (далі за текстом Закон № 1058).

2. Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Пунктом 2 частини 1 статті 26 Закону № 1058 передбачено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до вимог частини 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

3. Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зокрема, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

4. Згідно з пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 вказаного Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення.

5. Згідно з абз. 1 п. 1.1 Інструкція № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з п. 4 Постанови № 301 від 27 квітня 1993 р. № 301 Про трудові книжки працівників, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

6. Судом встановлено, що відповідач повідомив позивача про те, що до страхового стажу останнього не зараховано періоди роботи з 05.08.1980 по 30.06.1999, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженою наказом МПУ, МЮУ та МСЗНУ № 58 від 29.07.1993.

Отже зі змісту листа відповідача вбачається, що позивачеві не зарахований страховий стаж за вказаний вище період лише та виключно з таких підстав: на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в період першої дати заповнення трудової книжки позивача, зокрема станом на 30.01.1981 року (дата заповнення трудової книжки № НОМЕР_5 ) Інструкція про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом МПУ, МЮУ та МСЗНУ № 58 від 29.07.1993 не поширювалась. Разом з тим, суд не заперечує вимогу законодавства, про наявність відтиску печатки в трудовій книжці. Однак, аргументи відповідача в частині відсутності відтиску печатки, не спростовують достовірності записів про періоди страхового стажу позивача. Водночас, суд наголошує на тому, що всі записи, які внесені до трудової книжки позивача містять відомості про посади, прізвища та ініціали осіб, якими внесено ці записи, а також містять відбиток печатки установи, підприємства, організації з останнього місця роботи.

Також, суд в чергове звертає увагу на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 301 "Про трудові книжки працівників" від 27 квітня 1993 року відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.08.2019 у справі № 654/890/17 та від 12 вересня 2022 року у справі № 569/16691/16-а.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки не може бути підставою для не зарахування періоду роботи до страхового стажу особи.

7. На підставі встановлених судом обставин, вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та правових висновків Верховного Суду суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та/або положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, обмежує позивача у законодавчо встановленому праві, покладаючи на нього надмірний тягар негативних наслідків у спірних правовідносинах за відсутності його вини.

8. Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано. Відтак суд вважає, що періоди роботи з 05.08.1980 року по 30.06.1999 року підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

9. Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині не зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1977 по 03.07.1980, з огляду на невідповідність прізвища особи, зазначеного в дипломі, та паспортних даних, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частини 1 статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 року № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі повинен бути зарахований до трудового стажу.

Так, згідно диплому серії НОМЕР_2 від 03.07.1980 року Кишинівського базового медичного училища підтверджується, що у період з 01.09.1977 року по 03.07.1980 року ОСОБА_4 навчалась у Кишинівському базовому медичному училищі за професією "фармацевт". В свою чергу, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 20.05.2022 року підтверджується реєстрація позивачеві після укладення шлюбу прізвища " ОСОБА_3 ".

Відтак, з огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, період навчання позивача з 01.09.1977 року по 03.07.1980 року підлягає зарахуванню до страхового стажу останнього.

10. При цьому суд зазначає, що у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії не зазначено обґрунтованих підстав для не зарахування вказаних вище періодів, що також свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень.

11. Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин в справі, враховуючи, що позивачеві відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (за спірний період), який в свою чергу підтверджуються матеріалами справи, суд вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком, вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачеві пенсію за віком, зарахувавши до стажу період роботи з 05.08.1977 року по 30.06.1999 року та період навчання з 01.09.1977 року по 03.07.1980 року.

12. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13. Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності не зарахування позивачу періодів його роботи і навчання до стажу, та відмовив у призначенні пенсії за віком, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Відтак, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення № 79 від 21.04.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 05.08.1980 року по 30.06.1999 року згідно записів трудової книжки, а також період навчання згідно диплому НОМЕР_1 від 03.07.1980 року з 01.09.1977 року по 03.07.1980 рік.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя О.В. Боднарюк