Справа № 359/1441/23
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/44/2023
Справа № 359/1441/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Воскобоєвій С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить суд скасувати постанову серії БАД №714094 від 04.02.2023 року.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №714094 від 04 лютого 2023 року інспектора ВРПП Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції Демена Сергія Петровича, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. 00 коп. за те, що 04.02.2023 року о 22 годині 10 хвилин по вулиці Центральній, 10, в селі Вороньків Київської області він керував легковим автомобілем Renault реєстраційний номер НОМЕР_1 , з не пристебнутим ременем безпеки та не маючи право керування таким транспортним засобом чим, на думку інспектора поліції, порушив вимоги п.п. 2.1. Б) та 2.3. В) Правил дорожнього руху.

Позивач зазначає, що вищевказана постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що поліцейським не було взято до уваги той факт, що під час дії військового стану посвідчення водія яке він мав при собі та яке було видано вперше на 2 (два) роки є чинними на весь період військового стану згідно чинного законодавства України.

Ухвалою судді від 14.02.2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, чи повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Встановлено, що постановою серії БАД №714094 від 04 лютого 2023 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектором ВРПП Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції Деменом Сергієм Петровичем, Яковенка С.М. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. 00 коп.

З постанови слідує, що 04.02.2023 року о 22 годині 10 хвилин по вулиці Центральній, 10, в селі Вороньків Київської області ОСОБА_1 керував легковим автомобілем Renault реєстраційний номер НОМЕР_1 , з не пристебнутим ременем безпеки та не маючи право керування таким транспортним засобом чим, на думку інспектора поліції, порушив вимоги п.п. 2.1. Б) та 2.3. В) Правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), мають ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.3 «в» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020)

Щодо порушення вимог пункту 2.1 «а» правил дорожнього руху України, слід зазначити наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено.

Підпунктом 1 пункту 1 постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 року встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Як вбачається з посвідчення водія НОМЕР_2 від 20.06.2020 року, воно видавалося позивачу вперше на 2 роки, строк дії якого закінчився під час дії воєнного стану, а саме 26.06.2022 року.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що, хоча станом на 04.02.2023 року строк дії виданого позивачу водійського посвідчення закінчився, однак в силу приписів Постанови КМУ №184 від 03.03.2022 року позивач мав право керувати транспортним засобом категорії «В», яким і являється автомобіль яким він керував, чого інспектором поліції під час винесення оскаржуваної постанови, не було прийнято до уваги.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, на думку суду є недоведеним та не тягне за собою відповідальність за визначеною частиною статті КУпАП.

Щодо порушення позивачем п. 2.3 «в» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП слід зазначити.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача зобов`язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Відповідач не надав до суду відзив із запереченнями проти позову з доказами в їх підтвердження та матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про порушення позивачем п. 2.3 «в» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно з положенням ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування. Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не подав відзив на позовну заяву, а також докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем, тому суд відповідно до вимог п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 134-135, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову БАД №714094 від 04.02.2023 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126, ч.5 ст.121 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126, ч.5 ст.121 КпАП України у відношенні ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.