Справа № 360/445/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 травня 2023 року справа №360/445/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Авраменка Геннадія Миколайовича про перегляд постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 360/445/21 за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора від 23.11.2020 № 51 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» прокурором Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ Луганської обласної прокуратури від 24.12.2020 № 2045к про звільнення позивача з посади прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статі 51 Закону України «Про прокуратуру» з 31 грудня 2020 року;

поновити ОСОБА_1 в Луганської обласній прокуратурі з 31.12.2020 па посаді прокурора Сєвєродонецької місцевої (окружної) прокуратури Луганської області або на рівнозначній посаді прокурора в органах Луганської обласної прокуратури;

стягнути з Луганської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 31.12.2020 до моменту фактичного поновлення на роботі;

зобов`язати І-го відповідача внести в трудову книжку позивача зміни, визначити недійсним запис про звільнення позивача та зробити запис про поновлення на роботі.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (па правах місцевих) Офісу Генерального прокурора від 23.11.2020 № 51 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» прокурором Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Луганської обласної прокуратури від 24.12.2020 № 2045к про звільнення позивача з посади прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області з 31 грудня 2020 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області з 01 січня 2021 року.

Стягнуто з Луганської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2021 року по 09 червня 2021 року у сумі 120 010,68 гривень з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року по справі № 360/445/21 залишено без задоволення.

Апеляційні скарги Луганської обласної прокуратури, Офісу генерального прокурора на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року по справі № 360/445/21 задоволено.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року по справі № 360/445/21 скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Верховного суду від 25 січня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 360/445/21 повернуто особі, яка її подала.

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року №1-р(ІІ)/2023 визнано неконституційною норму права - пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року відкрито провадження за заявою представника позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами та призначено розгляд заяви на 11 травня 2022 року.

В письмових запереченнях Луганська обласна прокуратура просила залишити заяву представника позивача без задоволення.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та обґрунтування заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до норм п. 1 ч. 1, ч. 2 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У свою чергу, словосполучення "ще не виконане", яке вживається у п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення", про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14.05.2020 (якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду). Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Також Верховний Суд зазначив, що не може вважатись невиконаним, у розумінні положень п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового виконання.

Проте, позивач фактично просить переглянути за виключними обставинами в порядку ст. 361 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції, яким відмовлено у задоволенні адміністративного позову. Однак, враховуючи правовий висновок Верховного Суду, постанова суду апеляційної інстанції від 01 листопада 2021 року не передбачає механізму примусового виконання.

Указана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 808/2492/18, від 19.11.2018 у справі № 755/4893/18 (755/18431/15-а), від 12.11.2020 у справі № 805/550/16-а, від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18.

Частиною 6 ст. 361 КАС України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

При цьому, колегія суддів зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2023 року у справі № 822/55/17, від 29 березня 2023 року у справі № 320/7674/20.

Рішенням Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року №1-р(ІІ)/2023 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX.

У пункті 2 цього Рішення зазначено, що пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно зі ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отож, Рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року №1-р(ІІ)/2023 застосовується з 01 березня 2023 року та не поширює свою дію на правовідносини, які виникли до цієї дати.

Ураховуючи те, що як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанцій, так і станом на дату прийняття Першим апеляційним адміністративним судом постанови від 01 листопада 2021 року, положення пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX, діяли в прийнятій редакції, а тому, відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року у справі №1-р(ІІ)/2023 виключною обставиною для перегляду судового рішення у цій справі.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, за умови невиконання рішення суду, оскільки відповідач в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, а тому він не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

Аналогічний правовий висновок міститься також в ухвалі Верховного Суду від 13 квітня 2023 року в справі № 600/1450/20-а.

Колегія суддів також зазначає, що у межах спірних правовідносин наказом Луганської обласної прокуратури від 24.12.2020 № 2045к позивача звільнено з посади прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 31.12.2020, положення якої не було предметом розгляду Конституційного Суду України у справі №1-р(ІІ)/2023.

Тому, колегія суддів вважає, що наявні підстави для прийняття рішення про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Отже, за відсутності підстав для перегляду судового рішення, яке набуло статусу остаточного, у зв`язку з виключними обставинами, суд не може надавати оцінку суті спірних правовідносин, оскільки у такому випадку відбувається порушення принципу правової визначеності.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з частиною 1 статті 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 311, 361, 366, 368, 369, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача Авраменка Геннадія Миколайовича про перегляд постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 360/445/21 відмовити.

Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 360/445/21 залишити в силі.

Повне судове рішення 11 травня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді Т. Г. Гаврищук

І. В. Геращенко