Справа № 161/5653/23
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5653/23
Провадження № 2-а/161/149/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Рудської С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

07.04.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 30.03.2023 року інспектором роти № 1 БУПП у Волинській обл. капралом поліції Гомоном О.Л. було винесено щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6752986 від 30.03.2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. (далі оскаржувана постанова). Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 30.03.2023 року о 08:42, він керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , на 127 км. + 600 м. а/д Н-22 сполученням Устилуг Луцьк Рівне, рухався на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, не зайнявши правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів, чим порушено вимоги п. 11 ПДР України. Однак, вважає вказану постанову незаконною. Вказує, що його рух у лівій смузі на ділянці дороги, яка має дві смуги в одному напрямку був спричинений необхідністю подальшого виконання маневру повороту ліворуч, у зв`язку з чим він зайняв відповідне положення на проїжджій частині. У свою чергу, оскаржувана постанова не містить конкретизації того пункту ПДР України, порушення вимог якого йому інкриміновано. Просить суд скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.04.2023 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, її розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 19).

26.04.2023 року представником відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Національної поліції України було подано до суду відзив на позовну заяву на обґрунтування якого зазначено, що факт вчинення позивачем керування транспортним засобом в крайній лівій смузі для руху підтверджується відеозаписом із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського. На даному відеозаписі також зафіксовано ту обставину, що ОСОБА_1 не заперечує даний факт та пояснює його здійсненням об`їзду пошкоджень дорожнього покриття, наявного на правій смузі руху. Вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося з повним дотриманням вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні позову просить відмовити (а.с. 23-24).

З огляду на те, що станом на дату ухвалення даного судового рішення процесуальний строк для подачі відповіді на відзив для позивача ОСОБА_1 сплинув, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.03.2023 року інспектором роти № 1 БУПП у Волинській обл. капралом поліції Гомоном О.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 6752986 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 30.03.2023 року о 08:42, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , на 127 км. + 600 м. а/д Н-22 сполученням Устилуг Луцьк Рівне, здійснював рух на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, не зайнявши правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів на ній, чим порушив вимог «п. 11. ПДР України» (а.с. 10).

Пунктом 11.2 ПДР України передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження правомірності та законності оскаржуваної постанови стороною відповідача було долучено до відзиву на позовну заяву відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора роти № 1 БУПП у Волинській обл. капралом поліції Гомона О.Л., на якому зафіксовано наступні обставини (а.с. 26).

Матеріали відеозапису: «під час несення служби працівником поліції 30.03.2023 року о 08:42, на 127 км. + 600 м. а/д Н-22 сполученням Устилуг Луцьк Рівне, було виявлено транспортний засіб VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював рух в лівій смузі на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, при відсутності інших транспортних засобів у правій смузі для руху, в зв`язку з цим, інспектор зупинив вказаний автомобіль. Підійшовши до водія капрал поліції ОСОБА_2 представився та роз`яснив позивачу причини його зупинки. В ході з`ясування обставин ОСОБА_1 заперечив ту обставину, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, оскільки на його думку вимогами ПДР України не визначено обов`язку водія під час руху триматися правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів на ній. Однак, інспектор поліції неодноразово наголошував позивачу, що такі вимоги встановлені п. 11.2 ПДР України, а також надав йому можливість самостійно ознайомитися з його змістом. Відразу після цього ОСОБА_1 повідомив співробітника поліції, що його рух в лівій смузі був спричинений наявністю вибоїн на правій смузі, проте інспектор відхилив такі доводи, оскільки на вказаній дорожній ділянці відсутній відповідний дорожній знак. Як наслідок, капрал поліції ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про початок розгляду справи щодо нього, в повному обсязі роз`яснив його процесуальні права, визначені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також запропонував позивачу скористатися такими, однак останній відмовився. Взявши до уваги усі обставини справи, інспектор повідомив про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим залишив місце його зупинки для оформлення відповідної постанови. Повернувшись до місцезнаходження позивача капрал поліції Гомон О.Л. оголосив зміст постанови та порядок її оскарження».

Вищевказане свідчить про повну відповідність дій інспектора роти № 1 БУПП у Волинській обл. капралом поліції Гомона О.Л. нормам процесуального права при розгляді щодо ОСОБА_1 справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку доводам позивача ОСОБА_1 , які викладені у його адміністративному позові, суд наголошує на такому.

Позивач, як на відсутність в його діях факту порушення вимог п. 11.2 ПДР України посилається на ту обставину, що його рух у лівій смузі на ділянці дороги, яка має дві смуги в одному напрямку був спричинений необхідністю подальшого виконання маневру повороту ліворуч, у зв`язку з чим він зайняв відповідне положення на проїжджій частині.

Проте, такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки останній у своїх поясненнях, наданих в ході розгляду справи щодо нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектора поліції про вищезазначене не повідомляв, а його доводи були обґрунтовані наявністю в правій смузі вибоїн.

Однак, таку мотивацію капрал поліції ОСОБА_2 відхилив, оскільки на вказаній ділянці дороги був відсутній відповідний дорожній знак, який повідомляв би учасників дорожнього руху про наявність на дорожньому полотні бугрів, вибоїн чи просідань.

У свою чергу, відсутність такого дорожнього знаку перед 127 км. + 600 м. а/д Н-22 сполученням Устилуг Луцьк Рівне, повністю підтверджується відеозаписом, який був долучений позивачем до адміністративного позову (а.с. 11).

При цьому варто зауважити, що позивач ОСОБА_1 здійснюючи відеофіксацію за допомогою власного технічного приладу, наближаючись до 127 км. + 600 м. а/д Н-22 сполученням Устилуг Луцьк Рівне, безперешкодно здійснював рух у правій смузі для руху, в якій були відсутні бугри, вибоїни чи просідання, які унеможливлювали дотримання вимог п. 11.2 ПДР України.

Крім того, позивач у своєму позові посилається на ту обставину, що оскаржувана постанова не містить конкретизації того пункту ПДР України, порушення вимог якого йому інкриміновано, чим його було позбавлено можливості ефективно захищати свої права та інтереси.

Однак, як зазначалося вище, капрал поліції ОСОБА_2 , під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП неодноразово наголошував на порушенні ним саме п. 11.2 ПДР України, а також надав можливість ознайомитися з його змістом.

Відтак, вищевказані доводи ОСОБА_1 , які викладені ним у адміністративному позову, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, який має ціллю уникнути відповідальності за вчинене, оскільки останньому було достовірно відомо про суть свого обвинувачення та в повній мірі конкретизовано вимоги Закону, які були ним порушені.

Поряд з тим, зазначення в оскаржуваній постанові порушення позивачем «п. 11. ПДР України» ймовірно є технічною помилкою (оскільки постанова оформлена за допомогою технічного приладу), яка в жодній мірі не впливає на її законність та обгрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі та вважає за необхідне залишити оскаржувану постанову без змін.

На підставі ст.ст. 122, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 15 травня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська