Справа № 480/2976/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шаповал М.М.

02 травня 2023 р.Справа № 480/2976/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року, прийняту за результатами розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В с т а н о в и в:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року по справі № 480/2976/21, що набрало законної сили 18.10.2021 року задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Судовим рішенням визнаний протиправним і скасований наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 01.02.2021 року № 18-1006/16-21-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою». ГУ Держгеокадастр у Сумській області зобов`язаний надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, загальною (орієнтовною) площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області за межами населеного пункту.

01.11.2021 року ГУ Держгеокадастру у Сумській області звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування вимог заяви ГУ Держгеокадастру у Сумській області зазначив про відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Посилаючись на положення ст. 52 КАС України та Закону України від 28.04.2021 року № 1423-1Х, яким зокрема, розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнений п. 24, згідно з яким. з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021 року) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах територіальних громад (за незначним винятком), заявник відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України просив замінити боржника у виконавчому провадженні з ГУ Держгеокадастру у Сумській області на Роменську міську раду Роменського району Сумської області.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2021 року (розгляд питання відбувся у відкритому судовому засіданні) за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у задоволені заяви ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що жодних належних доказів на підтвердження реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як підставу для заміни його правонаступником, у контексті приписів ст. 379 КАС України, представником заявника не надано.

Також судом зазначено, що заміна сторони у виконавчому провадженні можлива лише при існуванні відкритого виконавчого провадження або при наявності виданого зацікавленій особі виконавчого листа у разі необхідності заміни сторони у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів справи та автоматизованої системи документообігу суду, виконавчий лист по адміністративній справі № 480/2976/21 не видавався, тому підстави для заміни сторони виконавчого провадження, відповідно до положень статті 379 КАС України, відсутні.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастр у Сумській області, посилаючись на неповне з`ясування судом перш інстанції обставин справи, не відповідність висновків суду обставинам справи, на невірне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити вимоги заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи, наведені скаржником в обґрунтування вимог апеляційної скарги, за суттю аналогічні аргументам, зазначеним в заяві про заміну сторони виконавчого провадження.

На час розгляду справи, відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою та другою ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною п`ятою ст. 15 Закону № 1404-VIII визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зазначеним нормам кореспондують положення ст. 379 КАС України, за змістом якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (згідно із ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

У постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Аналогічний висновок, висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14 та у постанові від 12.10.2022 року у справі № 183/4196/21.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи (№ 183/4196/21) и зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному ст. 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, .

Як зазначено в постанові вище, приписи ч. 4 ст. 379 КАС України визначають, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 затверджена Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України.

Пунктом 7 розділу XIX «Звернення судових рішень до примусового виконання» визначено, що листування щодо виконання судового рішення підшивається до матеріалів відповідної судової справи.

Матеріали судової справи № 480/2976/21 посвідчують ту обставину, що в справі відсутнє листування щодо виконання судового рішення по справі (відсутнє звернення позивача ОСОБА_1 щодо видачі виконавчого листа для примусового виконання судового рішення, відсутні дані про отриманням позивачем виконавчого документу, тощо).

Також, колегія суддів зауважує, що звернення ГУ Держгеокадастру у Сумській області стосується питання заміни сторони виконавчого провадження, а не заміни боржника у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Колегія суддів не приймає посилання ГУ Держгеокадастр у Сумській області на правові висновки, викладені Верховним судом у постановах: від 14.09.2021 у справі № 120/8424/20-а, від 23.09.2021 року у справі № 120/8422/20-а, від 22.09.2021 у справі № 120/5513/20-а, від 12.06.2018 року у справі № 2а-23895/09/1270, від 22.09.2021 року у справі № 234/7639/20, оскільки встановлені судом фактичні обставини у цих справах не є тотожними зі справою, що розглядається.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ГУ Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Колегія суддів також зазначає, що Законом України від 28.04.2021 року № 1423-IX, що набрав чинності з 27.05.2021 року, розділ X ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Земельного кодексу України доповнено пунктом 24 яким, зокрема, встановлено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: .

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Таким чином, з 27.05.2021 року землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, які зазначені у п. 24 розділі Х Земельного Кодексу України і з цієї дати ГУ Держгеокадастр у Сумській області не має повноважень здійснювати розпорядження земельною ділянкою, орієнтовною площею 2.0000 га, сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Роменської сільської ради Роменського району Сумської області.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки інших доводів суду, покладених в обґрунтування прийнятого рішення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області залишити без задоволення, а ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило
Постанова у повному обсязі складена і підписана 11 травня 2023 року.