Справа № 377/290/23
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/290/23

Провадження №2-а/377/7/23

12 травня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого судді Малишенко Т. О., за участю секретаря судового засідання Маряхіної І.В., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного письмового позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції ядерного регулювання України, третя особа (на стороні відповідача) заступник Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки Державної інспекції ядерного регулювання України Чепурного Юрія Володимировича - про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

13.04.2023 року до суду звернувся ОСОБА_2 , з адміністративним позовом, після уточнення якого, просив визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Державної інспекції ядерного регулювання України в особі заступника Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки Державної інспекції ядерного регулювання України Чепурнова Юрія Володимировича про визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-18 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700,00 гривень, скасувати постанову № ПсФО-3/31 від 04.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 188-18 КУпАП та закрити провадження у справі. Також просив стягнути судові витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою Славутицького міського суду від 17 квітня 2023 року вищезазначену позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

03.05.2023 року до Славутицького міського суду позивачем надано заяву про виконання та усунення недоліків, а саме надано оригінал квитанції про сплату судового збору та подано позовну заяву в новій редакції.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 04 квітня 2023 року заступником Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки Державної інспекції ядерного регулювання України Чепурним Юрієм Володимировичем, було винесено постанову №ПсФО-3/31 по справі про адміністративне правопорушення про визнання ОСОБА_3 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-18 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700,00 гривень. Заступник Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки Державної інспекції ядерного регулювання України Чепурний Юрій Володимирович при винесенні постанови №ПсФО-3/31 від 04.04.2023 як працівник/посадова особа, діяв в інтересах та від імені суб`єкта владних повноважень - Державної інспекції ядерного регулювання України. Копія постанови №ПсФО-3/31 від 04.04.2023 надійшла поштою на ДСП ЧАЕС 07.04.2023 року.

Згідно постанови №ПсФО-3/31 від 04.04.2023 відповідач установив, що він, виконуючи обов`язки генерального директора Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС, надав неправдиву інформацію посадовим особам органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки на виконання вимог п.1 припису від 10.03.2023 №Прс-3-31.

Згідно п.1 припису №Прс-3/31 від 10.03.2023 ДСП ЧАЕС була надана вимога щодо встановлення кваліфікаційних вимог з питань ядерної та радіаційної безпеки до персоналу відділу управління персоналом та відділу управління якістю та стандартизації. Листом №870/23 від 17.03.2023 ДСП ЧАЕС поінформувало Інспекцію з ядерної та радіаційної безпеки в зоні відчуження на правах самостійного управління про виконання вимог п.1 припису шляхом затвердження відповідних кваліфікаційних вимог до персоналу відділу управління персоналом та відділу управління якістю та стандартизації. Однак, після отримання на відповідний запит посадових інструкцій 1ПІ-ВУЯС, 2ПІ-ВУЯС, ШІ-ВУП, 2ПІ-ВУП інспектором встановлено відсутність у їх змісту кваліфікаційних вимог з питань ядерної та радіаційної безпеки на підставі чого ним зроблений висновок про надання ДСП ЧАЕС неправдивої інформації про що був складений відповідний протокол №ПрФО-2/31 від 22.03.2023. Пунктом 1 припису №Прс-3/31 від 10.03.2023 ДСП ЧАЕС було зобов`язано встановити кваліфікаційні вимоги з питань ядерної та радіаційної безпеки для персоналу відділу управління персоналом (ВУП) та відділу управління якістю та стандартизації (ВУЯС). Інформування Держатомрегулювання здійснити листом на адресу Держатомрегулювання. На виконання цієї вимоги 15 березня 2023 року були затверджені кваліфікаційні вимоги до персоналу відділу управління якістю та стандартизації та до заступника начальника відділу управління персоналом і заступника начальника відділу управління персоналом (з кадрів) з питань ядерної та радіаційної безпеки. Зазначені кваліфікаційні вимоги для персоналу ВУЯС та ВУП були підготовлені у вигляді окремих документів виходячи з поширеної практики та існуючої аналогії. Порядком проведення навчання і перевірки знань з питань ядерної та радіаційної безпеки у персоналу експлуатуючої організації (оператора) та юридичних осіб, які залучаються експлуатуючими організаціями як підрядники, затвердженого Наказом Державної інспекції ядерного регулювання України 18.10.2012 №188, на порушення якого безпосередньо вказує Відповідач у своєму приписі, не встановлює обов`язкового включення кваліфікаційних вимог до складу посадових інструкцій. Більш того, у пунктах 1.3 та 3.1 Порядку поняття "кваліфікаційні вимоги" та "посадові інструкції" чітко розмежовані, тому затвердження кваліфікаційних вимог як окремого документа, у тому числі як доповнення відповідного розділу посадової інструкції, є поширеною практикою. Підтвердженням зазначеного є погоджені 19.06.2012 року Держатомрегулювання України "Кваліфікаційні вимоги до керівника та заступників керівника ДСП "Чорнобильська АЕС", діяльність яких підлягає ліцензуванню" у вигляді окремого документа.

Згідно Постанови КМУ від 27.12.2008 №1162, "Кваліфікаційні вимоги до керівників та заступників керівників органів державного управління у сфері використання ядерної енергії, поводження з радіоактивними відходами і органів державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки" також встановлені саме у вигляді окремого документу. Позивач зазначає, що саме такий спосіб виконання вимог припису №Прс-3/31 від 10.03.2023 був обраний не випадково, оскільки встановлення кваліфікаційних вимог з питань ядерної та радіаційної безпеки до певних категорій персоналу є спеціальною нормою у порівнянні з загальними критеріями кваліфікаційних вимог що ставляться до тих чи інших посад. Застосування кваліфікаційних вимог з питань ядерної та радіаційної безпеки під час перевірки знань відбувається разом із загальними кваліфікаційними вимогами, визначеними у посадових інструкціях, застереження про що і було зроблено у затверджених 15.03.2023 року кваліфікаційних вимогах до персоналу ВУЯС та до заступника начальника ВУП і заступника начальника ВУП (з кадрів) з питань ядерної та радіаційної безпеки. Таким чином, існування затверджених Кваліфікаційних вимог у вигляді окремого документа та їх використання спільно з посадовими інструкціями узгоджується та відповідає вимогам Порядку та не суперечить жодним нормативним вимогам. Звертає увагу на те, що припис Відповідача від 10.03.2023 №Прс-3-31 разом із встановленням кваліфікаційних вимог не містив обов`язкових вимог щодо способу виконання такої вимоги саме через внесення відповідних доповнень до посадових інструкцій персоналу ВУП та ВУЯС.

Враховуючи вимоги «Порядку здійснення державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки» (ПКМУ від 13 листопада 2013 р. № 824), а саме : припиненням виявленого порушення вимог ядерної та радіаційної безпеки, є усунення його наслідків або вжиття компенсуючих заходів з метою пом`якшення таких наслідків (п. 5 загальної частини "Порядку), вимоги п.1 припису №Прс-3/31 від 10.03.2023 були виконані належним чином, у повному обсязі та у встановлені строки, інформація про що направлена на адресу Інспекції з ядерної та радіаційної безпеки в зоні відчуження на правах самостійного управління листом №870/23 від 17.03.2023.

Вимоги п.1 припису №Прс-3/31 від 10.03.2023 обґрунтовуються нібито порушенням з боку ДСП ЧАЕС наступних документів: пунктів 2.1., 2.4, 2.8, 3.1, 3.2 Порядку проведення навчання і перевірки знань з питань ядерної та радіаційної безпеки у персоналу експлуатуючої організації (оператора) та юридичних осіб, які залучаються експлуатуючими організаціями як підрядники (НП306.1.187-2012), затвердженим наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 18.10.2012 №188 та пункту 6.6 Загальних вимог до системи управління діяльністю у сфері використання ядерної енергії, затверджених наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 18.10.2012 №188). Відповідно до пунктів 2.1, 2.4, 2.8 Порядку, суб`єкт діяльності запроваджує систему навчання та перевірки знань у персоналу, встановлює кваліфікаційні вимоги до персоналу та перелік законів, норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки, знання яких перевіряється у персоналу. Тобто, ключовим визначенням у цьому питанні є саме той персонал, відносно якого мають бути запроваджені такі вимоги. Отже, Порядком встановлене обов`язкове навчання та перевірка знань персоналу для осіб, які «безпосередньо залучені до здійснення діяльності, що підлягає державному регулюванню згідно із статтею 27 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». Такий перелік персоналу ДСП ЧАЕС, який безпосередньо залучений до здійснення діяльності, що підлягає державному регулюванню, погоджений з Держатомрегулюванням України листом від 19.03.2021 №15-30/4669-5757 у складі Положення про перевірку знань законодавства, норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки персоналу Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС (101П-С), як того вимагає НП 306.1.187-2012. До зазначеного переліку за згодою Держатомрегулювання України не включено працівників відділу управління персоналом та відділу управління якістю та стандартизації, оскільки вони не залучені безпосередньо до здійснення діяльності, що підлягає державному регулюванню згідно ст.27 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку».

Відповідно до пункту 6.6 Загальних вимог, суб`єкт діяльності запроваджує систему перевірки відповідності кваліфікації осіб, що включає перевірку знань вимог безпеки. Вимоги безпеки, у розумінні пункту 1.4. Загальних вимог, це вимоги з ядерної та радіаційної безпеки. Водночас, під визначенням «осіб», згідно п.6.5 Загальних вимог, розуміються особи, які відповідають за дотримання чи контролюють дотримання вимог безпеки. Враховуючи завдання підрозділів та посадові обов`язки, визначені у положеннях про підрозділи та посадових інструкціях, працівники відділу управління персоналом та відділу управління якістю та стандартизації не виконують таких функцій та завдань.

Жодного порушення вимог Порядку та Загальних вимог у діях ДСП ЧАЕС не вбачається, а тому і вимоги п.1 припису №Прс-3/31 від 10.03.2023 є незаконними, заснованим на викривленому розумінні вимог нормативних документів. Виходячи з наведеного, відсутній та не доведений факт надання неправдивої інформації, що став підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Зазначену постанову позивач вважає протиправною та такою, що прийнята за фактичної відсутності події та складу правопорушення, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 03.05.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного письмового позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, та розглядом справи протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до вимог ст.286 КАС України. Роз`яснивши, що відзив на позов повинен бути поданий до 08.05.2023 року.

Ухвалу від 03.05.2023 року одночасно направлено учасникам справи на офіційні електронні адреси та «Укрпоштою».

Позивач отримав ухвалу про відкриття провадження 03.05.2023 року, що підтверджено підписом на супровідному листі.

Відповідач Державна інспекція ядерного регулювання України отримали ухвалу про відкриття провадження електронною поштою 03.05.2023 року, а позовну заяву з додатками 08.05.2023 року, що підтверджено роздруківкою відстеження відправлення «Укрпошта».

Третя особа ОСОБА_4 отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 09.05.2023 року, що підтверджено зворотним поштовим повідомленням.

09.05.2023 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ЧОРНОШТАН А.В., надійшло клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 09.05.2023 року задоволено клопотання та надано додатковий час для подання відзиву.

11.05.2023 року від Державної інспекції ядерного регулювання України надійшов відзив на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позову. Заперечення мотивували тим, що Державне регулювання безпеки використання ядерної енергії передбачає, зокрема, здійснення державного нагляду за дотриманням законодавства, умов документів дозвільного характеру, норм та правил з ядерної та радіаційної безпеки, вимог фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, обліку та контролю ядерних матеріалів та інших джерел іонізуючого випромінювання, включаючи примусові заходи. Відповідно до Положення про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 363, Державна інспекція ядерного регулювання України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері безпеки використання ядерної енергії. Інспекція з ядерної та радіаційної безпеки в зоні відчуження (на правах самостійного управління) Державної інспекції ядерного регулювання України (далі Інспекція в зоні відчуження) є міжрегіональним територіальним органом, як самостійний структурний підрозділ Апарату Держатомрегулювання. Начальник Управління (начальник Інспекції з ядерної та радіаційної безпеки в зоні відчуження на правах самостійного Управління) за своєю посадою є заступником Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України. Відповідно до статті 25 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» державний нагляд за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки від імені органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки здійснюють державні інспектори з ядерної та радіаційної безпеки, які мають право надсилати фізичним особам - підприємцям, підприємствам, установам, організаціям, а також їх посадовим особам, керівникам органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування обов`язкові для виконання розпорядження (приписи) про усунення порушень і недоліків у сфері безпеки використання ядерної енергії.

Начальник Управління (начальник Інспекції з ядерної та радіаційної безпеки в зоні відчуження на правах самостійного Управління) ЧЕПУРНИЙ Юрій Володимирович як заступник Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення. Під час проведення аналізу інформації про стан ядерної та радіаційної безпеки об`єкту державного нагляду, а саме, Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», викладеної в посадових інструкціях начальника відділу управління якістю та стандартизації 1ПІ-ВУЯС, заступника начальника відділу управління якістю та стандартизації 2ПІ-ВУЯС, начальника відділу управління персоналом 1ПІ-ВУП, положення про відділ управління якістю та стандартизації 1П-ВУЯС, положення про відділ управління персоналом 1П-ВУП, надісланої листами ДСП ЧАЕС від 25.07.2022 №1747/22, від 24.02.2023 №635/23, від 14.02.2023 №526/23, було встановлено наявність порушень вимог законодавства у сфері використання ядерної енергії.

За результатами аналізу наданих до Держатомрегулювання документів системи управління діяльністю ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС», зокрема Положення про відділ управління персоналом 1П-ВУП, Положення про відділ управління якістю та стандартизації 1П-ВУЯС, регламентів процесів РП2.4.2-01 «Обеспечение человеческими ресурсами», РП2.8.1-01 «Управління персоналом», РП2.10.2-01 «Управление организационной документацией (ДИ, РИ, ПП)», які віднесені до основних процесів, РП3.1.3-02 «Управління змінами організаційної структури ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС»», РП3.2.3-02 «Аудит систем управління якістю постачальників» тощо, які віднесені до процесів управління, з`ясовано, що персонал відділу управління персоналом та відділу управління якістю та стандартизації ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» виконує функції, які впливають на діяльність усіх підрозділів ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» та у процесі здійснення своєї діяльності повинен керуватися законами України, вимогами нормативно-правових актів з ядерної та радіаційної безпеки, зокрема Законом України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», Загальними вимогами до системи управління діяльністю у сфері використання ядерної енергії, затвердженими наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 19.12.2011 №190 та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за №17/20330, Загальними положеннями безпеки зняття з експлуатації ядерних установок, затвердженими наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 28 жовтня 2020 року №440 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2020року за №1311/35594, Загальними положеннями безпеки атомних станцій, затвердженими наказом Державного комітету ядерного регулювання України від 19.11.2007 №162 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 січня 2008 р. за №56/14747.

У відповідності до Загальних вимог на ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» розроблена та впроваджена Загальна настанова щодо інтегрованої системи управління ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» (настанова з якості) ЗН 00-01 (далі Настанова), яка додана до пакетів документів на отримання ліцензій на провадження діяльності у сфері використання ядерної енергії.

На виконання вимог пункту 2.5 Порядку проведення навчання і перевірки знань з питань ядерної та радіаційної безпеки у персоналу експлуатуючої організації (оператора) та юридичних осіб, які залучаються експлуатуючими організаціями як підрядники, затвердженого наказом Державної інспекції ядерного регулювання України від 18.10.2012 №188 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2012 року (далі Порядок проведення навчання і перевірки знань), на ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» розроблено і впроваджено в дію Положення про перевірку знань законодавства, норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки персоналу Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» 101П-С, що затверджене в.о. генерального директора ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» та погоджено Держатомрегулювання листом від 19.03.2021 №15-30/4669-5757. Згідно з пунктом 3.1 Положення про перевірку, генеральний директор, директор технічний (-головний інженер), заступник генерального директора за напрямком діяльності встановлює обсяг знань шляхом затвердження посадової інструкції. Пунктами 1.1 посадових інструкцій, зокрема посадових інструкцій начальника відділу управління персоналом 1ПІ-ВУП, заступника начальника відділу управління персоналом 2ПІ-ВУП, які затверджені Позивачем, визначено, що посадова інструкція визначає вимоги до кваліфікації, обсяг знань, обов`язки, права, відповідальність, взаємини з персоналом ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» за відповідною посадою. Наведене повністю відповідає вимогам пункту 3.2 розділу 1 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників випуск 1, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 №336, та використання вимог котрого згідно листа ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» від 04.05.2023 №1461/23 для ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» є обов`язковим.

Таким чином, без визначення обсягу знань посадовими інструкціями проведення відповідного навчання персоналу та відповідна перевірка знань з додержанням вимог системи управління діяльністю ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» та нормативно-правових актів з ядерної та радіаційної безпеки не є можливими, про що Держатомрегулювання неодноразово нагадувало ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС», зокрема листами на ім`я Позивача від 15.11.2022 №31-31/11646-12602, від 22.03.2023 №31-31/4307-4779.

Враховуючи, що виконання обов`язків генерального директора ДСП «ЧОРНОБИЛЬСЬКА АЕС» відповідно до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 29.03.2021 №36-ОС покладено на ОСОБА_5 , відповідно до вимог статті 18818 Кодексу України про адміністративні правопорушення державним інспектором з ядерної та радіаційної безпеки Куратовим В.В. 22.03.2023 був складений на Позивача протокол про адміністративне правопорушення № ПрФО-2/31.

12.05.2023 року о 13 годині 45 хвилин до канцелярії суду від позивача ОСОБА_6 надійшло заперечення на відзив, з відміткою про отримання третьою особою, та доказами направлення електронною поштою відповідачу, в якому він не погоджується з відзивом відповідача, пояснюючи наступне, що він не ставить під сумнів повноваження та обов`язки органів державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення та накладення адміністративних стягнень. Проте відповідач, як орган державної влади, та його посадові особи, згідно статті 19 Конституції України, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч.4 п.5 Порядку здійснення державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 листопада 2013 р. № 824, державні інспектори під час виконання своїх посадових обов`язків користуються правами, передбаченими статтею 25 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», і несуть відповідальність за повноту, достатність та обґрунтованість своїх вимог згідно із законодавством.

Як зазначає відповідач у своєму відзиві, за результатом аналізу документів системи управління діяльністю ДСП «Чорнобильська АЕС» ним було з`ясовано, що персонал відділу управління персоналом та відділу управління якістю та стандартизації ДСП «Чорнобильська АЕС» виконує функції, які впливають на діяльність усіх підрозділів та у процесі здійснення своєї діяльності повинен керуватися законами України, вимогами нормативно-правових актів з ядерної та радіаційної безпеки і, виходячи з чого, ним зроблений висновок про необхідність внесення додаткових кваліфікаційних вимог з питань ядерної та радіаційної безпеки відносно усього персоналу ВУП та ВУЯС. Тобто будь який фахівець відділу управління персоналом, наприклад з соціальної роботи або табельного обліку, посадові обов`язкі якого не передбачають безпосереднього залучення до здійснення діяльності, що підлягає державному регулюванню згідно із статтею 27 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», постійне робоче місце якого знаходиться у м.Славутич, без відвідування зони відчуження, у розумінні відповідача мають проходити обов`язкову перевірку знаннь з ядерної та радіаційної безпеки.

Така позиція відповідача не грунтується на вимогах Закону, оскільки ним повністю проігноровані основні приписи, наведені у ст.ст. 24, 27 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» та пункті 1.3 Порядку проведення навчання і перевірки знань з питань ядерної та радіаційної безпеки у персоналу експлуатуючої організації (оператора) та юридичних осіб, які залучаються експлуатуючими організаціями як підрядники, затвердженого Наказом Державної інспекції ядерного регулювання України 18.10.2012 №188, і «виконання функції, які впливають на діяльність усіх підрозділів» аж ніяк не тотожне визначеному Законом «безпосередньому залученню до здійснення діяльності, що підлягає державному регулюванню». Крім того, твердження відповідача не містять жодного доказу чи фактичного підтвердження безпосереднього залучення персоналу ВУП та ВУЯС до здійснення діяльності, що підлягає державному регулюванню згідно із статтею 27 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», та яке є обов`язковою умовою для призначення перевірки знань згідно НП306.1.187-2012. З обов`язку дотримуватись вимог законодавства не випливає обов`язковість перевірки знань, яка передбачена законодавством для обмеженого кола осіб. У відзиві відповідач посилається на вимоги Положення 101П-С щодо «встановлення обсягу знань шляхом затвердження посадової інструкції», але замовчує при цьому, що вимоги Положення 101П-С, погодженого Держатомрегулювання України, поширюються лише на персонал, який безпосередньо залучений до здійснення діяльності, що підлягає державному регулюванню згідно із статтею 27 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», згідно з пунктом 1.1 та додатком 2 Положення 10Ш-С. Також відповідач посилається на вимоги Регламенту процесу ДСП ЧАЕС "Подготовка, поддержание и повышение квалификации персонала" РП 2.8.2, згідно якому «кваліфікація персоналу та знання, необхідні для функціонування Процесу, визначені у відповідних посадових та робочих інструкціях персоналу», але залишає поза увагою, що персоналу ВУП та ВУЯС встановлені згідно з цим Регламентом процесу у їх посадових інструкціях кваліфікаційні вимоги та обсяг знань, у тому числі обсяг знань з радіаційної безпеки для працівників, які відвідують зону відчуження ЧАЕС. При цьому, працівникі, які відвідують зону відчуження ЧАЕС проходять перевірку знань з радіаційної безпеки згідно з вимогами «Основних санітарних правил забезпечення протирадіаційного захисту України». Кваліфікаційні вимоги персоналу ВУП та ВУЯС у їх посадових інструкціях не включають перевірку знань згідно з НПЗ 06.1.18 7-2012 відповідно до пункту 1.1 та додатку 2 Положення 101П-С, погодженого Держатомрегулювання України.

Згідно вимог частини 4 статті 25 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України призначає Президент України. Постановою КМУ від 29.07.2020 №652 до Положення про Держатомрегулювання України, крім іншого внесено наступні зміни «Голова за посадою є Головним державним інспектором з ядерної та радіаційної безпеки України», а тимчасове покладення виконання обов`язків Голови Державної інспекції ядерного регулювання України покладено розпорядженням КМУ від 15.12.2021 №1674-р.

Таким чином, на даний час в Україні відсутній Головний державний інспектор з ядерної та радіаційної безпеки України призначений Президентом України та який наділений правом розглядати скарги та приймати по ним рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 виконує обов`язки генерального директора Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» з 31 березня 2021 року відповідно до Наказу № 36-ОС від 29.03.2021 року.

10.03.2023 року Державною інспекцією ядерного регулювання України винесено Припис № Прс-3/31 про усунення порушень вимог ядерної та радіаційної безпеки. Зокрема у п.1 зазначено, що не встановлені кваліфіковані вимоги до персоналу відділу управління персоналом, відділу управління якостю та стандартизації з питань ядерної та радіаційної безпеки. У графі вимоги щодо усунення порушення, у п.1 зазначено вимогу, зокрема встановити кваліфікаційні вимоги до персоналу відділууправління персоналом, відділу управління якістю та стандартизації х питань ядерної та радіаційної безпеки ( т.1 а.с.11).

17.03.2023 року т.в.о. генерального директора ДСП «Чорнобильська АЕС» В.О. Сейда на виконання припису, проінформував інспекцію про виконання вимог щодо усунення порушень, шляхом затвердження відповідних кваліфікаційних вимог до персоналу відділу управління персоналом та відділу управління якістю та стандартизації ( т.1, а.с.15, 22,23).

З КВАЛІФІКАЦІЙНИХ ВИМОГ до персоналу управління якістю та стандартизації з питань ядерної та радіаційної безпеки та заступників начальника відділу персоналом, заступника начальника відділууправління персоналом (з кадрів) з питань ядерної та радіаційної безпеки вбачається, що 15.03.2023 року заступником генерального директора (з ліцензування та відомчого нагляду) ОСОБА_8 , на виконання п.1 Припис № Прс-3/31 про усунення порушень вимог ядерної та радіаційної безпеки дані кваліфікаційні вимоги були розроблені і затверджені ( т.1, а.с.22.23).

20.03.2023 року заступник Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Ю.Чепурний надійслав лист, з вимогою надати положення про структурні підрозділи ДСП «Чорнобильська АЕС» - відділу управління персоналом, відділу управління якістю та стандартизації, а також посадові інструкції персоналу вказаних підрозділів ( т.1.а.с.16).

21.03.2023 року т.в.о. генерального директора ДСП «Чорнобильська АЕС» В.О. Сейда на виконання листа від 20.03.2023 року, направив зазначені в листі документи ( т.1, а.с. 18).

22.03.2023 року заступник Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України Ю.Чепурний листом повідомив ДСП «Чорнобильська АЕС», що вважає вимоги п.1 припису від 10.03.2023 року не виконаними ( т.1.а.с.18).

22.03.2023 року головним спеціалістом-державним інспектором відділу з безпеки ядерних установок, поводження з РАВ та гарантій Управління (Інспекція з ядерної та радіаційної безпеки в зоні відчуження на правах самостійного управління) Куратовим В.В. відносно ОСОБА_9 , складений протокол про адміністративне правопорушення №ПрФО-2/31, за надання неправдивої інформації, відповідно до вимог статті 188-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення (т.1,а.с.20).

04.04.2023 року заступник Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки Державної інспекції ядерного регулювання України Чепурний Юрій Володимирович винес постанову № ПсФО-3/31, про визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-18 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700,00 гривень (т.1,а.с.8).

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №363, Державна інспекція ядерного регулювання України (Держатомрегулювання) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері безпеки використання ядерної енергії.

Держатомрегулювання у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Статтею 24 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» орган державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки, крім іншого, встановлює порядок проведення навчання та перевірки знань з питань ядерної та радіаційної безпеки у персоналу та посадових осіб, які забезпечують ядерну та радіаційну безпеку суб`єктів діяльності у сфері використання ядерної енергії, яка підлягає державному регулюванню, контролює його дотримання та бере участь у перевірці знань;

Згідно пункту 1.3 Порядку, під визначення «персонал» підпадають особи, які перебувають у трудових відносинах із суб`єктом діяльності і безпосередньо залучені до здійснення діяльності, що підлягає державному регулюванню згідно із статтею 27 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку».

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно- правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних та суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення, що є необхідними і достатніми для притягнення особи до юридичної відповідальності.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад адміністративного правопорушення.

В силу ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 188-18 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки щодо усунення порушень законодавства про ядерну та радіаційну безпеку, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, створення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Згідно вимог статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачем об`єктивних доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення, не надано.

У відповідності до п.п.4.1,4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності.

В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Об`єктивних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-18 КУпАП, відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, суд позбавляється статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

З аналізу вищезазначених документів, вбпачається, що, пунктом 1 припису №Прс-3/31 від 10.03.2023 ДСП ЧАЕС було зобов`язано встановити кваліфікаційні вимоги з питань ядерної та радіаційної безпеки для персоналу відділу управління персоналом (ВУП) та відділу управління якістю та стандартизації (ВУЯС). Інформування Держатомрегулювання здійснити листом на адресу Держатомрегулювання.

На виконання цієї вимоги 15 березня 2023 року були затверджені кваліфікаційні вимоги до персоналу відділу управління якістю та стандартизації та до заступника начальника відділу управління персоналом і заступника начальника відділу управління персоналом (з кадрів) з питань ядерної та радіаційної безпеки.

Зазначені кваліфікаційні вимоги для персоналу ВУЯС та ВУП були підготовлені у вигляді окремих документів виходячи з поширеної практики та існуючої аналогії, а саме.

Порядком проведення навчання і перевірки знань з питань ядерної та радіаційної безпеки у персоналу експлуатуючої організації (оператора) та юридичних осіб, які залучаються експлуатуючими організаціями як підрядники, затвердженого Наказом Державної інспекції ядерного регулювання України 18.10.2012 №188 (далі - Порядок), на порушення якого безпосередньо вказує Відповідач у своєму приписі, не встановлює обов`язкового включення кваліфікаційних вимог до складу посадових інструкцій. Більш того, у пунктах 1.3 та 3.1 Порядку поняття «кваліфікаційні вимоги» та «посадові інструкції» чітко розмежовані, тому затвердження кваліфікаційних вимог як окремого документа, у тому числі як доповнення відповідного розділу посадової інструкції, є поширеною практикою, жодним нормативним документом не передбачено щоб у посадових інструкціях обов`язково зазначали кваліфікаційні вимоги. Кваліфікаційні вимоги можуть бути затверджені як окремим документом, що і було зроблено адміністрацією ДСП «ЧАЕС», так і передбачити главу в посадовій інструкції.

Підтвердженням зазначеного є погоджені 19.06.2012 Держатомрегулювання України "Кваліфікаційні вимоги до керівника та заступників керівника ДСП "Чорнобильська АЕС", діяльність яких підлягає ліцензуванню" у вигляді окремого документа.

Згідно Постанови КМУ від 27.12.2008 №1162, "Кваліфікаційні вимоги до керівників та заступників керівників органів державного управління у сфері використання ядерної енергії, поводження з радіоактивними відходами і органів державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки" також встановлені саме у вигляді окремого документу.

Слід зазначити, що обраний позивачами, саме такий спосіб виконання вимог припису №Прс-3/31 від 10.03.2023 був обраний не випадково, оскільки встановлення кваліфікаційних вимог з питань ядерної та радіаційної безпеки до певних категорій персоналу є спеціальною нормою у порівнянні з загальними критеріями кваліфікаційних вимог що ставляться до тих чи інших посад. Але, у будь якому випадку, застосування кваліфікаційних вимог з питань ядерної та радіаційної безпеки під час перевірки знаннь відбувається разом із загальними кваліфікаційними вимогами, визначеними у посадових інструкціях, застереження про що і було зроблено у затверджених 15.03.2023 кваліфікаційних вимогах до персоналу ВУЯС та до заступника начальника ВУП і заступника начальника ВУП (з кадрів) з питань ядерної та радіаційної безпеки.

При цьому з аналізу змісту п.1 самого припису зазначено вимога встановити кваліфікаційні вимоги... про те не зазначено в якому документі та в який спосіб. Припис відповідача від 10.03.2023 №Прс-3-31 разом із встановленням кваліфікаційних вимог не містив обов`язкових вимог щодо способу виконання такої вимоги, саме через внесення відповідних доповненнь до посадових інструкцій персоналу ВУП та ВУЯС.

Тому суд дійшов висновку, що, існування затверджених «Кваліфікаційних вимог» у вигляді окремого документа та їх використання спільно з посадовими інструкціями узгоджується та відповідає вимогам Порядку та не суперечить жодним нормативним вимогам.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про вчинення адміністративного правопорушення, оформлене протоколом №ПрФО-2/31 від 22.03.2023, обгрунтоване відсутністю у посадових інструкціях персоналу ВУП та ВУЯС кваліфікаційних вимог з питань ядерної та радіаційної безпеки, є безпідставним, суд вважає, що у відповідача відсутні правові підстави стверджувати про невиконання вимог припису через обраний позивачем спосіб.

Гіпотетично можливим може бути лише неповне або неналежне виконання, але аж ніяк не надання неправдивої інформації. І цілком логічною та послідовною дією було б подальше уточнення про те, у який саме спосіб належить виконати конкретну вимогу припису з посиланням на конкретні нормативні правила та норми.

Тому суд з огляду на вищезазначене, враховуючи правила та санкції, визначені ст.188-18 КупАП України, дійшов висновку, що жодна з підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути застосована оскільки відсутній та не доведений факт надання неправдивої інформації, невиконання законних вимог посадових осіб органів державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки або ненадання їм необхідної (витребуваної) інформації.

Враховуючи вимоги «Порядку здійснення державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки» (ПКМУ від 13 листопада 2013 року №824), а саме : «припиненням виявленого порушення вимог ядерної та радіаційної безпеки, є усунення його наслідків або вжиття компенсуючих заходів з метою пом`якшення таких наслідків» (п.5 загальної частини «Порядку...»), суд дійшов висновку, що вимоги п.1 припису №Прс-3/31 від 10.03.2023 були виконані належним чином, у повному обсязі та у встановлені строки, інформація про що направлена на адресу Інспекції з ядерної та радіаційної безпеки в зоні відчуження на правах самостійного управління листом №870/23 від 17.03.2023.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова, винесена заступником Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки Чепурним Юрієм Володимировичем про визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-18 КУпАП України, із зазначених вище підстав є протиправною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, статей 2-5 Закону України «Про судовий збір», правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, стягненню з Державної інспекції ядерного регулювання України на користь ОСОБА_3 підлягає судовий збір в розмірі 536,80 гривні.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Державної інспекції ядерного регулювання України в особі заступника Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки Чепурний Юрій Володимирович про визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-18 КУпАП України.

Скасувати постанову №ПсФО-3/31 від 04.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Державної інспекції ядерного регулювання України на користь ОСОБА_9 понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено і підписано 12.05.2023 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Державна інспекція ядерного регулювання України, , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11.

Третя особа заступник Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки Державної інспекції ядерного регулювання України Чепурний Юрій Володимирович, адреса місцезнаходження: вул. Збройних Сил України, буд. 7/4, м. Славутич, Вишгородський район, Київська область.

Суддя Т. О. Малишенко