Справа № 600/1447/23-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/1447/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати Чернівецький міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки визнати ОСОБА_1 таким, що не підлягає призову на військову службу по мобілізації під час воєнного стану, оскільки самостійно виховує дітей віком до 18 років, видавши довідку відповідної форми про відстрочку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він самостійно виховує двох дітей віком до 18 років, тому не може бути призваний на військової служби, і має право для надання відстрочки від мобілізації згідно ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Підтвердженням самостійного виховання дітей позивач вважає доведеним на підставі документів наявних в матеріалах справи, а саме: копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; копія акту обстеження від 01.02.2023; копія рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі № 725/578/23 від 21.02.23 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач протиправно призвав його на військову службу під час мобілізації.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи (у письмовому провадженні).

Чернівецький міський територіальний центр комплектації та соціальної підтримки подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявленого позову. В обґрунтування заперечень, відповідач зазначав, що станом на час розгляду справи у суді у військовозобов`язаного ОСОБА_1 права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених абз. 5 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію немає, так як відсутнє підтвердження самостійного виховання дітей віком до 18 років. Відповідач вважає, що документи, які можуть підтвердити такі обставини відсутні, тому позивач підлягає призову на військову службу.

Окрім того, відповідач зазначає, що 06.03.2023 та 08.03.2023 Чернівецьким МТЦК та СП було отримано заяви позивача, на які відповідно до ст. 20 Закону України Про звернення громадян було своєчасно надіслані відповіді.

Сторони скористалися правом, передбаченим ст. ст. 163, 164 КАС України та подали до суду заяви по суті.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.12.2008, позивач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.11.2013, позивач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до акту обстеження від 01.02.2023, складеного ОСББ Руська, 253, позивач проживає разом з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .

У січні 2023 року Чернівецьким міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки проведено заходи з обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , для визначення придатності для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

За результатами медичного обстеження та медичного огляду позивач визнаний придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.01.2023 № 384 (а.с. 32).

23.01.2023 начальником Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки виписано повістку на відправку, з вимогою з`явитись позивачу в Чернівецький міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки 27.01.2023 о 9:00 год.

Повістку про відправку на 27.01.2023 позивач отримав о 15 год. 00 хв. 23.01.2023, що підтверджується його підписом в розписці та попередженні (а.с. 28).

27.01.2023 позивач не виконав вимогу вищезазначеної повістки, в Чернівецький міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не з`явився.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було отримано також повістки 02.02.2023, 03.03.2023 та 06.03.2023 (а.с. 48, 49).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2023 у цивільній справі № 725/578/23 (номер провадження 2/725/65/23), яке набрало законної сили 24.03.2023, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, позов задоволено.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , актовий запис № 810 від 08.07.2008, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції - розірвано.

Визначено місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його реєстрації або проживання.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що виховує та утримує неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 63-64).

02.03.2023 позивач направив поштовим зв`язком на адресу Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяву про надання відстрочки від призову під час мобілізації у відповідності до ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію у зв`язку з самостійним вихованням дітей віком до 18 років. Вказана заява надійшла до відповідача та зареєстрована 08.03.2023 за № І-86 (а.с. 35). До заяви додано: копії свідоцтва про народження дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ; копію акту обстеження від 01.02.2023; копію рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі № 725/578/23 від 21.02.2023 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Матеріалами справи підтверджується, що 03.03.2023 та 06.03.2023 позивачу було вручено повістки на відправку, згідно яких він мав з`явитися до Чернівецького міського територіального центру комплектування і соціальної підтримки, відповідно на 06.03.2023 та 10.03.2023 (а.с. 15, 16, 29, 31).

Як зазначав позивач у позові, оскільки відповідачем не прийнято рішення щодо надання йому відстрочки, натомість видано повістки на відправку про необхідність прибуття 06.03.2023 та 10.03.2023 до Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подальшого вибуття на військову службу у лавах ЗСУ, він звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 08.03.2023 у справі № 600/1085/23-а заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено Чернівецькому міському територіальному центру комплектування і соціальної підтримки в особі його посадових осіб вчиняти дії щодо переміщення ОСОБА_1 до військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

21.03.2023 Чернівецький міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направив на адресу позивача лист, в якому повідомлено, що в поданих ним документах відсутні докази самостійного виховання дітей віком до 18 років, що могли бути підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

У листі також запропоновано позивачу прибути до Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки для розгляду питання комісією по наданню відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на засіданні якої будуть розглядатися подані ним документи (а.с. 34).

Згідно витягу з протоколу № 27 засідання комісії Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки по наданню відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 06.04.2023, за результатами розгляду поданої позивачем заяви від 02.03.2023 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації комісією прийнято рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки, у зв`язку з неподанням документів, які б підтверджували факт самостійного виховання дітей віком до 18 років (а.с. 39-40).

Вважаючи дії відповідача щодо призову на військову службу під час мобілізації протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023 продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.

Указом Президента України № 69/2022 Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

В п. 8 цього Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:

1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;

2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;

3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII.

Згідно абз. 2 ч. 1, 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Виклик в телефонному режимі не суперечить нормі законодавства щодо оповіщення про прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Отже, після оголошенням Президентом України загальної мобілізації військовозобов`язані та резервісти після отримання ними повісток та у встановлені строки, зазначені в отриманих ними документах, зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо призову на військову службу під час мобілізації, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 8 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65 "Про загальну мобілізацію" місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців доручено, зокрема організувати та забезпечити у встановленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

Відповідно до Положення про підготовку та проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затверджене постановою Кабінету Міністрів від 21.03.2002 № 352 (далі - Положення № 352), оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями військових комісарів обласних та районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За змістом п. 56 Положення № 352 у триденний строк після набрання чинності Указом Президента України про проведення призову громадян України на строкову військову службу керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки видають накази про проведення призову громадян України на строкову військову службу.

Оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснюють оповіщення громадян про виклик за розпорядженнями їх керівників.

На переконання суду, саме по собі оповіщення громадян про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки оформлюється у вигляді повісток.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.01.2023 начальником Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки виписано повістку на відправку, з вимогою з`явитись позивачу в Чернівецький міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки 27.01.2023 о 9:00 год.

Повістку про відправку на 27.01.2023 позивач отримав о 15 год. 00 хв. 21.01.2023, що підтверджується його підписом в розписці та попередженні (а.с. 28).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було отримано також повістки 02.02.2023, 03.03.2023 та 06.03.2023, які складені відповідачем на виконання законодавства з питань військового обов`язку та вручені позивачу у відповідності до норм чинного законодавств та під час воєнного стану.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що позивач на військову службу не призваний, до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 або будь-якої військової частини не включений. Тому, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язати відповідача визнати його таким, що не підлягає призову на військову службу по мобілізації під час воєнного стану, оскільки самостійно виховує дітей віком до 18 років, видавши довідку відповідної форми про відстрочку, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ч. 13 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України призвані на військову службу під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд.

Порядок проходження медичного огляду викладено в "Положенні про військову-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженому наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 за №402, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі Положення № 402).

За приписами п. 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) "Придатний"; б) "Непридатний"; в) "Потребує"; г) "Обмежено придатний до військової служби"; ґ) "Тимчасово непридатний"…. Постанова приймається щодо військовослужбовців за контрактом офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу.

Пунктом 20.4 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 встановлено, що у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби", за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Судом встановлено, що за результатами медичного обстеження та медичного огляду позивача визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.01.2023 № 384.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивача за результатами медичного обстеження та медичного огляду визнано придатним до військової служби.

Разом з тим, ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно абзацу 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Аналізом наведеної норми свідчить, що законодавцем чітко вказана підстава при якій військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, зокрема, при умові самостійного виховування дитини (дітей) віком до 18 років.

Дана норма є імперативною, вичерпною та не передбачає додаткових умов чи альтернатив окрім вказаних в нормі закону.

Згідно п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Пунктом 11 Положення № 154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Таким чином, обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом, встановлення відстрочок покладені, в тому числі на Чернівецький міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено судом на підставі наявних у справі доказів, позивач звертався із заявою до Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації згідно абз. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, 02.03.2023 позивач направив поштовим зв`язком на адресу Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяву про надання відстрочки від призову під час мобілізації у відповідності до ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію у зв`язку з самостійним вихованням дітей віком до 18 років. Вказана заява надійшла до відповідача та зареєстрована 08.03.2023 за № І-86.

Підтвердженням самостійного виховання дітей позивач вважає доведеним на підставі документів наявних в матеріалах справи, а саме: копій свідоцтв про народження дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ; копії акту обстеження від 01.02.2023; копії рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі № 725/578/23 від 21.02.2023 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Розглядом справи по суті встановлено, що позивач є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10, 11).

Позивач проживає разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження від 01.02.2023 (а.с. 12).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2023 у цивільній справі № 725/578/23 (номер провадження 2/725/65/23), яке набрало законної сили 24.03.2023, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, позов задоволено.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , актовий запис № 810 від 08.07.2008, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції - розірвано. Визначено місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його реєстрації або проживання.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що виховує та утримує неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 63-64).

Позивач звертає увагу, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.02.2023 було встановлено що: «відповідачка належним чином не виконує свої обов`язки по утриманню дітей, в той час, як ОСОБА_10 разом з дітьми проживають за однією адресою, які відвідують навчальний заклад, який дітей своїх забезпечує всім необхідним, тобто останній виконує всі обов`язки по утриманню дітей».

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини...

Суд зауважує, що визначення місця проживання дітей разом з батьком не підтверджує здійснення ним самостійного виховання та утримання, а лише підтверджують дотримання ним цих обов`язків відповідно до закону.

Суд наголошує, що позивач, як батько відповідно до Сімейного кодексу України виконує обов`язок по утриманню своїх дітей, але факт самостійного виховання не підтверджений рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2023 у цивільній справі № 725/578/23 (номер провадження 2/725/65/23).

Разом з тим, позивачем не пред`явлено до суду жодних документів, які б підтвердили відсутність у ОСОБА_11 можливості виконувати обов`язки стосовно виховання та утримання своїх дітей.

Суд наголошує, що твердження позивача щодо зміни його колишньою дружиною ОСОБА_12 , місця проживання та відсутність бажання брати участь у вихованні дітей нічим не підтверджена та не надано доказів не виконання обов`язків по вихованню і утриманню дітей його колишньою дружиною ОСОБА_13 , або доказів звернення позивача стосовно цього питання у відповідні органи або підтвердження позбавлення її батьківських прав.

Як вбачається із листа Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 21.03.2023, направленого на адресу позивача, в якому повідомлено, що в поданих ним документах відсутні докази самостійного виховання дітей віком до 18 років, що могли бути підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач не має права на відстрочку від призову під час мобілізації.

Окрім того, на момент призову позивача на військову службу у воєнний час у зв`язку із загальною мобілізацією, позивач не надав відповідачу інших належних підтверджуючих документів, які можуть слугувати підставою для надання йому відстрочки, визначеної чинним законодавством України. Тому, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Окрім того, суд звертає увагу, що згідно витягу з протоколу № 27 засідання комісії Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки по наданню відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 06.04.2023, за результатами розгляду поданої позивачем заяви від 02.03.2023 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації комісією прийнято рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки, у зв`язку з неподанням документів, які б підтверджували факт самостійного виховання дітей віком до 18 років.

Суд наголошує, що позивач не оскаржував рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки до вищестоящого територіального центру або до суду.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність своїх дій, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Доводи позивача щодо протиправності дій відповідача, суд відхиляє, оскільки під час розгляду справи по суті ним не доведено факту порушення оскаржуваними діями своїх прав, свобод чи інтересів.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 72, 73, 77, 90, 139, 241-243, 246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач Чернівецький міський територіальний центр комплектації та соціальної підтримки (вул. Головна, 119, м. Чернівці, );

Суддя В.К. Левицький