Справа № 120/10909/22
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 травня 2023 р. Справа № 120/10909/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

Позивач просить суд:

- Визнати неправомірним та скасувати рішення ГУ ДПС у Вінницькій області про застосування фінансових санкцій від 24.12.2021 №12385/02-32-09-02/ НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що рішення про застосування фінансових санкцій було прийнято без проведення належної перевірки та без врахування всіх обставин справи. Вказує, що ліцензія на право реалізації тютюнових виробів біла відсутня лише до 19.09.2019, а не до 30.09.2019, що на думку позивача є суттєвим фактором, що впливає на прийняття рішення. Крім того, зазначає, що в період з 19.09.2019 по 01.10.2019 нею не проводилася реалізація тютюнових виробів.

30.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

20.01.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що в результаті проведеного доперевірочного аналізу відповідно до баз даних AIC «Податковий блок», Аналітична система, Чеки РРО, бази даних " Ліцензійна програма" встановлено, що СГ ФОП ОСОБА_1 протягом відповідного періоду 2019 року, а саме з 13.08.2019 по 31.09.2019 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідного дозвільного документа, а саме ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Таким чином, відповідачем встановлено порушення вимог ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині ліцензування діяльності, пов`язаної з роздрібною торгівлею тютюнових виробів. Тому представник вважає, що ГУ ДПС у Вінницькій області правомірно винесено рішення про застосування фінансових санкцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ФОП ОСОБА_1 з 10.06.2015 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області, як платник податків та єдиного внеску та здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

02.12.2021 на підставі наказу на проведення фактичної перевірки від 23.11.2021 №4091к та направлень на проведення перевірки від 23.11.2021 №4818, 4820 працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку СГ ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт №11543/02-32-09-02/ НОМЕР_1 від 03.12.2021.

Проведеною перевіркою на підставі даних АІС «Податковий блок», Аналітична система, Моніторинговий центр, Чеки РРО, бази даних «Ліцензійна програма» встановлено, що СГ ФОП ОСОБА_1 протягом періоду з 13.08.2019 по 31.09.2019 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

На підставі акту перевірки від 03.12.2021 відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 12385/02-32-09-02/ НОМЕР_1 від 24.12.2021, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 17000,00 грн за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідної ліценції.

28.01.2022 позивач звернулася зі скаргою до відповідача, у якій просила скасувати рішення про застосування відносно неї фінансових санкцій.

27.06.2022 позивач направила лист до ДПС України з проханням повідомити результати розгляду її скарги.

20.10.2022 за результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 , ДПС України прийняло рішення про залишення без змін рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 24.12.2021 №12385/02-32-09-02/, а скаргу без задоволення.

Вважаючи рішення відповідача про застосування фінансових санкцій протиправним, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі Закон №481).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно частини 1 статті 16 Закону №481 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Щодо виявлених порушень, а саме: роздрібної торгівлі тютюновими виробами за відсутності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВРвизначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Питання щодо порядку отримання та використання дозвільних документів (ліцензій) пов`язаних з імпортом, експортом, оптовою і роздрібною торгівлею алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та його зберіганням врегульовані статтею 15 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до ч.20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Відповідно до ч.1статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Зокрема, згідно абзацу сьомого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) за оптову і роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, виходячи із аналізу перелічених норм законодавства, суд доходить висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами може здійснюватися лише за наявності відповідної ліцензії.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримала ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за адресою господарської одиниці: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 :

- №80222-66-03780 терміном дії з 01.07.2018 по 01.07.2019;

- №1901544 терміном дії з 01.07.2019 по 01.07.2020;

- №1902676 терміном дії з 01.10.2019 по 01.10.2020.

Разом з тим, під час перевірки відповідачем встановлено, що згідно витягу АІС «Податковий блок» підсистеми «Аналітична система» «Чеки» позивач у період з 14.08.2019 по 17.09.2019 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

На підставі висновків акту фактичної перевірки від 03.12.2021 відповідачем прийнято рішення №12385/02-32-09-02/ від 24.12.2021, яким до позивача застосовано штрафні санкції за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідної ліценції на суму 17000,00 грн.

Таким чином, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом сьомим частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Щодо аргументів позивача про те, що їй не було відомо про припинення дії ліцензії, то суд зазначає.

Рішення про анулювання ліцензії направлено засобами поштового зв?язку з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, вручення відбулося особисто під підпис ФОП ОСОБА_1 13.08.2019.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідальність за порушення частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР настає за сам факт здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліценції незалежно від періоду здійснення такого продажу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також при прийнятті рішення враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На думку суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваного рішення, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

На підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв`язку із чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління ДПС У Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна