Справа № 580/6089/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року справа № 580/6089/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Виноградської сільської ради, Виноградської сільської ради, сільського голови Виноградської сільської ради Демерзи Миколи Анатолійовича про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подала позов до Виконавчого комітету Виноградської сільської ради (далі виконком, відповідач-1), Виноградської сільської ради (далі сільська рада, відповідач-2), сільського голови Виноградської сільської ради Демерзи Миколи Анатолійовича (далі сільський голова, відповідач-3), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження № 22 від 02.08.2022 сільського голови Виноградської сільської ради Демерзи Миколи Анатолійовича Про звільнення з посади начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради з 02.08.2022;

- зобов`язати сільського голову с. Виноград скасувати у трудовій книжці ОСОБА_1 запис про звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України від 02.08.2022 без номера;

- стягнути з виконавчого комітету Виноградської сільської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.08.2022 по день ухвалення судового рішення з розрахунку середньоденного заробітку 881,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що спірним розпорядженням позивачку звільнено з посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, яке позивачка вважає протиправним та зазначає, що відповідач порушив порядок накладення дисциплінарного стягнення, оскільки з розпорядженням про звільнення з роботи, в порушення ст. 47 КЗпП позивачку не було ознайомлено, його копія не вручалась. Крім того вважає складений відповідачем Акт про порушення фінансово-бюджетної та трудової дисципліни від 01.08.2022 безпідставним, складеним з грубим порушенням законодавства та таким, що не несе факту встановлення позивачем порушень трудової дисципліни, оскільки у позивача не було відібрано пояснення, а протягом місяця з часу виявлення так званого дисциплінарного проступку не було складено жодного документу, що підтверджує порушення позивачем трудової дисципліни. Також вважає не обґрунтованим встановлене відповідачем порушення щодо надання відпусток працівникові для проходження навчальних сесій, оскільки перевірка правильності надання відпусток, входить до компетенції Державного інспектора праці.

Позивач зазначає також, що відповідачем не складено жодного документу, який би свідчив про порушення позивачем умов трудового договору, не встановлено й іншого факту вчинення будь-якого порушення фінансово-бюджетної дисципліни чи то інших корисливих правопорушень.

Ухвалою від 12.12.2022 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

24.01.2023 від виконавчого комітету Виноградської сільської ради до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач не виконала обов`язків щодо підготовки на сесію проекту рішення про оптимізацію малокомплектних закладів освіти, про що зазначено в Акті про порушення фінансово-бюджетної трудової дисципліни ОСОБА_1 . Зазначено також, що згідно ч. 3 ст. 1 Закону № 2136-ІХ у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, Законів України Про державну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом, у зв`язку із чим твердження позивача про порушення ст. ст. 47, 149 КзПП України вважає безпідставними. Крім того зазначено, що посилання позивача на ст. 235 КЗпП не ґрунтується на положеннях закону, оскільки її звільнили у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

26.01.2023 від Виноградської сільської ради та голови Виноградської сільської ради до суду надійшли письмові відзиви на адміністративний позов, в яких відповідачі просили в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, окрім аналогічних доводів відзиву відповідача-1, що позивач за 2021 рік надала бухгалтеру 1 категорії ОСОБА_3 відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 25 днів, в той час як ст. 26 Закону України Про відпустки у 2021 році передбачала надання відпустки без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. Звернуто увагу, що в силу приписів Закону № 280/97-ВР саме сільський голова ОСОБА_4 від імені Виноградської сільської ради наділений правом контролю за додержанням Конституції та законів України відділом, у тому числі щодо видання наказів про надання відпусток. Відповідач-3 зазначив, що Законом № 2136-ІХ унормовано, що у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не засовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. Зазначено також, що позивач згідно розпорядження сільського голови № 26 від 09.09.2021, № 21 від 18.07.2022 притягалася до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення фінансово-бюджетної дисципліни.

30.01.2023 позивач подала відповідь на відзив, в якій зазначено про необґрунтованість доводів відзиву з підстав викладених у позові.

Ухвалою від 13.02.2023 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 580/6089/22 на тридцять днів.

Усною ухвалою від 10.03.2023, що занесена до протоколу судового засідання, Черкаський окружний адміністративний суд закрив підготовче провадження, перейшов до розгляду справи по суті та оголосив перерву у розгляді справи по суті, чергове засідання для розгляду справи по суті призначив на 27.03.2023. 27.03.2023 суд допитав в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та оголосив перерву до 17.04.2023.

В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, представник відповідачів заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

13.04.2023 та 17.04.2023 всі учасники справи подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, у зв`язку із чим 17.04.2023 суд вирішив розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів у відповідності до статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що згідно трудової книжки позивачка з 11.01.2021 призначена на посаду начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради.

Розпорядженням від 09.09.2021 № 26 Виноградський сільський голова оголосив ОСОБА_1 догану за порушення трудової та фінансової дисципліни та попереджено про недопущення даних порушень (у зв`язку з відсутністю на робочому місці бухгалтера І категорії відділу освіти ОСОБА_3 впродовж червня-серпня 2021 року безпідставно начальник відділу освіти ОСОБА_1 не прийняла ніяких заходів, накази, які видавалися були необґрунтовані (нарахування заробітної плати за червень безпідставно, відсутність виклику на сесію, додаткові неправомірні відпустки).

Розпорядженням від 18.07.2022 № 21 Виноградський сільський голова оголосив ОСОБА_1 догану за порушення трудової дисципліни без занесення до трудової книжки (у зв`язку з не виконанням доручення сільського голови про підготовку проекту рішення Про призупинення діяльності Босівської, Федюківської філії КОЗ Виноградський навчально -виховний комплекс Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів та Рубаномостівського НВК, з метою приведення мережі закладів освіти у відповідність із фінансовою спроможністю бюджету Виноградської територіальної громади та з метою забезпечення рівного доступу дітей до якісної освіти, навмисне затримуючи виконання термінів доручення).

01.08.2022 голова комісії, Виноградський сільський голова в присутності членів комісії: начальника фінансового відділу - ОСОБА_6 , секретаря сільської ради - ОСОБА_7 , головного бухгалтера відділу освіти, культури і спорту Виноградської сільської ради - Підлісняк О.О. склали Акт про порушення ОСОБА_1 фінансово-бюджетної та трудової дисципліни, в якому зазначено, що начальник відділу освіти ОСОБА_1 в березні 2022 року отримала від сільського голови доручення про необхідність винесення на сесію Виноградської сільської ради проекту рішення про оптимізацію малокомплектних закладів освіти на громадське обговорення з метою приведення мережі закладів освіти у відповідність із фінансовою спроможністю бюджету Виноградської територіальної громади, ефективного використання державних коштів, надання освітніми закладами Виноградської ТГ якісних послуг. ОСОБА_1 не здійснила належних заходів, свідомо затримуючи терміни виконання доручення, що є порушенням фінансово-бюджетної дисципліни. Крім того, на території Виноградської об`єднаної територіальної громади функціонувала окрема юридична особа Рубаномостівський навчально-виховний комплекс Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І ступеня Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, в якому навчалося всього 7 учнів та який був на утриманні місцевого бюджету. Відповідно бюджет Виноградської сільської ради зазнав значних фінансових збитків, оскільки зазначений заклад доцільно б було або реорганізувати, або ж призупинити його діяльність та організувати підвезення дітей до Мар`янівського закладу загальної середньої освіти. Також мали місце інші порушення, зокрема в частині надання відпусток підлеглому працівнику - бухгалтеру І категорії, в посадові обов`язки якої входить нарахування заробітної плати - ОСОБА_3 . Сільським головою було перевірено накази начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради щодо надання відпусток вищезазначеному працівнику для проходження навчальних сесій, для яких, крім заяви не було підстави - виклику на сесію з навчального закладу. Зазначено, що сільський голова володів інформацією щодо перебування в цей час ОСОБА_3 за кордоном, відповідно у нього виникла підозра про те, що тут має місце порушення трудової дисципліни як зі сторони ОСОБА_3 , так і зі сторони ОСОБА_1 , оскільки начальник відділу сприяла підлеглій у неправомірних відпустках та відкритих прогулах робочого часу, тим паче, що всі накази начальником видавалися в той час, коли її підлегла перебувала за кордоном, отримавши заробітну плату за червень 2021 року, отже існують певні невідповідності у датах та правдивості наказів. Загальна кількість днів відпустки ОСОБА_8 без збереження заробітної плати за 2021 рік - 25 днів, що значно перевищує норму. На багаточисленні телефонні дзвінки голови та працівників сільської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_3 те відповідали.

02.08.2022 Виноградський сільський голова прийняв розпорядження № 22 Про звільнення з посади начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради ОСОБА_1 , яким відповідно до пункту 10, пункту 20 частини 4 статті 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану, за порушення фінансової і трудової дисципліни звільнив ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради з 02 серпня 2022 року за порушення трудової дисципліни згідно п. 3 ст.40 КзПП України.

Позивач вважає оскаржуване розпорядження про звільнення протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернулась до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовані, зокрема, Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, Кодексом законів про працю України та Законом України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 3, 4 КЗпП законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП, підстави припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті 40, 41).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Законом України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану від 15.03.2022 № 2136-IX (далі Закон № 2136-IX) встановлені особливості проходження служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України Про правовий режим воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закон № 2136-IX, у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України Про державну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Стаття 5 Закону № 2136-IX встановлює особливості розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, відповідно до якої у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

У період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

Таким чином, у період воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, інших законодавчих актів, що регулюють діяльність посадових осіб місцевого самоврядування виключно у частині відносин, врегульованих Законом № 2136-IX. Аналіз ст. 5 Закону № 2136-IX встановлює вичерпний перелік особливостей розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця в умовах правового режиму воєнного стану, зокрема допускає звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім певних видів відпусток) а також передбачає не застосування статті 43 КЗпП. З урахуванням зазначеного, поза межами зазначених особливостей, норми законодавства про працю зберігають свою дію, зокрема і у спірних правовідносинах, оскільки встановлені Законом № 2136-IX особливості до них не можуть бути застосовані.

Аналіз п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП свідчить, що трудовий договір може бути розірваний роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Суд встановив, що спірним розпорядженням позивачку звільнено з посади начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради за порушення трудової дисципліни. Згідно Акту про порушення ОСОБА_1 фінансово - бюджетної та трудової дисципліни від 01.08.2022 зазначено, що позивач в березні 2022 року отримала від сільського голови доручення про необхідність винесення на сесію Виноградської сільської ради проекту рішення про оптимізацію малокомплектних закладів освіти на громадське обговорення з метою приведення мережі закладів освіти у відповідність із фінансовою спроможністю бюджету Виноградської територіальної громади, ефективного використання державних коштів, надання освітніми закладами Виноградської ТГ якісних послуг, однак, як зазначає відповідач, ОСОБА_1 не здійснила належних заходів, свідомо затримуючи терміни виконання доручення, що є порушенням фінансово - бюджетної дисципліни. Також у Акті зазначено про перевищення надання працівнику ОСОБА_8 норм відпустки.

Під час надання оцінки зазначеним обставинам, у контексті достатності підстав для звільнення позивача, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази, що підтвердили б обставину надання позивачці в березні 2022 року доручення про необхідність підготовки проекту рішення про оптимізацію малокомплектних закладів освіти, оскільки відомості Акту від 01.08.2022 про надання позивачці доручення не підтверджені жодними доказами.

В ході судового розгляду в судових засіданнях, а також наданих письмових поясненнях у справі сільський голова вказав, що дане доручення було дане в усному порядку. Надавши оцінку вказаних посиланням, суд зазначає, що відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, доводи сільського голови про надане позивачу усне доручення, яке вона не виконала, не підтверджене жодними належними доказами.

Крім того, в ході судового розгляду суд допитав ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в якості свідків, які, серед іншого, зазначили, що їм нічого не відомо про дане сільським головою позивачу доручення.

Також суд враховує, що відповідно до ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Суд встановив, що спірному розпорядженню про звільнення передувало розпорядження від 18.07.2022 № 21, яким Виноградський сільський голова оголосив ОСОБА_1 догану за порушення трудової дисципліни без занесення до трудової книжки (у зв`язку з не виконанням доручення сільського голови про підготовку проекту рішення Про призупинення діяльності Босівської, Федюківської філії КОЗ Виноградський навчально - виховний комплекс Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів та Рубаномостівського НВК).

Разом з тим, жодних пояснень стосовно даних обставин, у порушення ст. 149 КЗпП у позивача відібрано не було, такі докази у матеріалах справи відсутні. Відсутні у матеріалах справи і докази вручення розпорядження від 18.07.2022 № 21 позивачці під розписку.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами існування обставин, що стали підставою для звільнення позивачки.

Крім того, вичерпний перелік повноважень сільського голови визначені ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до яких не відноситься перевірка наказів про відпустки працівників на відповідність вимогам трудового законодавства. Суд зазначає, що така перевірка, та висновки за наслідками її здійсненні може здійснюватись уповноваженими посадовими особами територіальних органів Держпраці. Інших доказів, що вказували б на порушення позивачкою трудової дисципліни матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів до суду не надано.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного розпорядження про звільнення та як наслідок про необхідність його скасування.

Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення позивача і, як наслідок, поновлення її на посаді, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що поновлення на посаді незаконно звільненого працівника повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, з метою відновлення порушеного права позивача, враховуючи незаконність звільнення позивача, суд дійшов висновку, що позивача слід поновити на посаді начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради з 03 серпня 2022 року.

Зокрема, щодо дати поновлення на посаді суд зазначає, що згідно з оскаржуваним розпорядженням позивача звільнено з 02 серпня 2022 року, і вказана дата є останнім робочим днем, тоді як першим днем звільнення є 03 серпня 2022 року.

Під час обирання належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача суд зазначає, що визнання протиправним та скасування спірного розпорядження про звільнення та, як наслідок, поновлення позивача на посаді з якої його звільнено у повному обсязі відновлює порушене право позивача, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог позивача щодо зобов`язання сільського голову с. Виноград скасувати у трудовій книжці позивачки запис про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України слід відмовити.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з абзацом 3 пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів, що минули починаючи з дня незаконного звільнення, по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Суд зазначає, що оскільки позивача звільнено у серпні 2022 року, середньоденна заробітна плата обчислюється судом виходячи з розміру заробітної плати, нарахованої позивачеві за червень та липень 2022 року.

Як встановлено з довідки про заробітну плату Виноградської сільської ради (а.с. 17 Тому 1) заробітна плата позивачки у червні 2022 року склала 18250 грн, у липні 2022 року 17709,73 грн. Кількість робочих днів у вказаному періоді 41. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає 877,07 грн (35959,73/41).

Доводи позивача що середньоденна заробітна плата складає 881,80 грн суд вважає необґрунтованими, оскільки позивач під час такого розрахунку використав період травень-червень 2022, натомість у спірних правовідносинах періодом для розрахунку середньоденної заробітної плати є червень та липень 2022 року (як два останні повні місяці роботи перед звільненням відповідно до Порядку № 100).

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника, в цьому випадку з 03 серпня 2022 року по 12 травня 2023 року.

Кількість днів вимушеного прогулу, які підлягають оплаті (за період з 03 серпня 2022 року по дату прийняття рішення в даній справі складає 203 дні.

Таким чином, у зв`язку з незаконним звільненням на користь позивача потрібно стягнути 178045,21 грн (203х877,07 грн) середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 17979,94 грн.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Позивач просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в сумі 43000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 6-7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд врахував, що в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач подав суду договір про надання правової допомоги від 21.11.2022 № б/н, ордер від 04.12.2022 серії СА № 1042931, розрахунок та Акт виконаних робіт від 18.04.2023 на суму 43000,00 грн (2000 за 1 год роботи), а також квитанцію до прибуткового касового ордера від 10.06.2022 № б/н на суму 43000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Оцінюючи співмірність заявленого адвокатом розміру відшкодування витрат на правничу допомогу із обсягом виконаних ним робіт, суд зазначає, що заявлений розмір витрат є не пропорційним фактично здійсненому обсягу робіт у зв`язку із таким.

Так, у розрахунку та Акті виконаних робіт від 18.04.2023 зазначено, що для опрацювання відзиву, підготовки відповіді на відзив використано 4 год (8000 грн), натомість із аналізу відповіді на відзив суд вбачає дублювання доводів позовної заяви. Крім того суд зазначає, що позивач жодним чином не обґрунтував вартість роботи із розрахунку 1 год 2000 грн у контексті спірмірності заявленої вартості роботи до складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

З урахуванням зазначеного, виходячи із критеріїв співмірності, обґрунтованості та пропорційності, суд доходить висновку про необґрунтованість у повному обсязі заявленого розміру відшкодування та як наслідок наявність достатніх правових підстав для стягнення частини заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Виноградської сільської ради на користь позивача.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання даного позову відповідно до Закону України Про судовий збір, підстави для його розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Виноградської сільської ради № 22 від 02 серпня 2022 року Про звільнення з посади начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради ОСОБА_1 з 02 серпня 2022 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради з 03 серпня 2022 року.

Стягнути з Виконавчого комітету Виноградської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 178045 (сто сімдесят вісім тисяч сорок п`ять) грн 21 коп. з утриманням із вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Виноградської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Виноградської сільської ради з 03 серпня 2022 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 18857 (вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн 01 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач-1 Виконавчий комітет Виноградської сільської ради (19340, Черкаська обл., Звенигородський р-н, с. Виноград, вул. Центральна, 46а, );

3) відповідач-2 Виноградська сільська рада (19340, Черкаська обл., Звенигородський р-н, с. Виноград, вул. Центральна, 46а, );

4) відповідач-3 сільський голова Виноградської сільської ради Демерза Микола Анатолійович (19340, Черкаська обл., Звенигородський р-н, с. Виноград, вул. Центральна, 46а).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 12.05.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК