Справа № 160/18429/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
07.10.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН5092/1410/АВ-ФС/157 від 05.08.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки інспекційне відвідування, за наслідками якого її винесено, проведено з порушеннями Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 (далі Порядок №823), зокрема, через те, що таке інспекційне відвідування було призначено без наявності на те законних підстав, а також розпочате та проведене раніше, ніж визначено у наказі про його призначення та у направленні на його проведення, а розгляд справи про накладення штрафу відбувся без належного повідомлення позивача про дату такого розгляду, що, в свою чергу, унеможливило надання ФОП ОСОБА_1 своїх зауважень та заперечень відносно виявленого в ході інспекційного відвідування порушення, які є суттєвими для вирішення питання про притягнення його до відповідальності. Також позивач зауважував, що ним не допускалося виявлене в ході інспекційного відвідування порушення законодавства про працю та зайнятість населення у вигляді фактичного допуску одного працівника до роботи без оформлення трудового договору, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки остання є донькою найманого працівника позивача ОСОБА_3 , яка офіційно працевлаштована у ФОП ОСОБА_1 , і у день фактичного проведення інспекційного відвідування ОСОБА_2 просто завітала до своєї матері на роботу і з власної ініціативи допомагала матері, коли остання відволіклась для обслуговування покупця, що також підтверджується поясненнями самої ОСОБА_3 , наданої інспекторам Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області. При цьому, ОСОБА_2 є неповнолітньою і не могла бути допущена позивачем до роботи з реалізації алкогольних та тютюнових виробів, оскільки це прямо суперечить приписам п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: належним чином завіреної копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, долученої до позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи; завіреної належним чином копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (документа, що посвідчує особу позивача) для суду та відповідача.
На виконання вимог ухвали суду від 12.10.2021 року позивачем 04.11.2021 року були усунуті недоліки позовної заяви.
09.12.2021 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просив:
- зупинити дію індивідуального акту, а саме: постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН5092/1410/АВ-ФС/157 від 05.08.2021 року.
21.12.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім висловлено позицію, аналогічну викладеній у позовній заяві, та додатково зауважено, що фактично в основу висновків, викладених в акті інспекційного відвідування позивача, покладено обставини, що були встановлені 10.06.2021р. в ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 , а не ФОП ОСОБА_1 , що також підтверджується відеозаписом інспекційного відвідування, доданому відповідачем до відзиву, на якому інспектор праці самостійно повідомляє, що інспекційне відвідування здійснюється саме у ФОП ОСОБА_4 , при цьому, остання є окремим суб`єктом господарювання, а позивач лише орендує у неї приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , в якому здійснює свою господарську діяльність окремо від неї.
Представники сторін в підготовче судове засідання 08.02.2022 року не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 01.03.2022 року об 11:00 год.
Відповідно до довідки від 01.03.2022р. №232, складеної помічником судді Закопай А.Р., всі справи, призначені до розгляду в судовому засіданні у період з 28.02.2022 року по 04.03.2022 року, знято з розгляду у зв`язку з введенням воєнного стану на території України.
Представники сторін у судове засідання 10.05.2022 року не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд заяви судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Таким чином, суд дійшов висновку про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, основним видом якої є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 09.06.2021р. №822-П «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю)» відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823, Положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року №84, на підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування, прийнятого за результатами аналізу інформації, отриманої в ході проведення інформаційного відвідування, за №ДН5092 внесення до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця наказано головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю у Павлоградському регіоні управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Ялинній В.В., головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю у Павлоградському регіоні управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Старіковій Н.П., головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю у Павлоградському районі управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Бондаренко В.В., провідному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю у Павлоградському регіоні управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Кизим Д.С. провести у період з 09.06.2021 по 22.06.2021 позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_3 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_4 , торгівельне приміщення, з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
На підставі вищевказаного наказу першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області видано направлення на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №359-Н від 09.06.2021 року, в якому вказано, що під час проведення інспекційного відвідування у період з 09.06.2021р. по 22.06.2021р. буде перевірено ФОП ОСОБА_1 з питань виявленн неоформлених трудових відносин.
На підставі наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 09.06.2021р. №822-П та направлення на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №359-Н від 09.06.2021 року інспекторами праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 10.06.2021 року проведено інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 за адресами: АДРЕСА_3 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 » та АДРЕСА_4 , магазин, за результатами якого складено акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 18.06.2021р. №ДН5092/1410/АВ.
Як слідує з акта від 18.06.2021р. №ДН5092/1410/АВ, в ході проведення 10.06.2021 року інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 інспекторами праці було встановлено, що по АДРЕСА_4 , р-н ринку, в магазині здійснювала продаж товарів ОСОБА_5 , яка надала письмові пояснення, що працює у ФОП ОСОБА_4 з 2018 року, змінює ОСОБА_6 ; по АДРЕСА_4 , в магазині здійснювала продаж товарів ОСОБА_7 , яка надала письмові пояснення, що працює у ФОП ОСОБА_4 близько 10 років, змінює ОСОБА_8 ; в куточках споживача зазначених магазинів наявна інформація щодо здійснення діяльності ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Також згідно з актом від 18.06.2021р. №ДН5092/1410/АВ по АДРЕСА_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснювала продаж товарів ОСОБА_3 , яка надала письмові пояснення, що працює з лютого 2021 року за графіком: тиждень працює, тиждень вихідні, змінює її Світалана, прізвище якої ОСОБА_3 відмовилась повідомляти. Разом з ОСОБА_3 в магазині знаходилась та здійснила продаж алкогольного та тютюнового виробів ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка відмовилась від надання письмових пояснень, при цьому ОСОБА_3 надала пояснення, що це її донька. Згідно з інформацією в куточку споживача за зазначеною адресою здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 . Зазначена інформація підтверджується і письмовими поясненнями ФОП ОСОБА_4 , згідно з якими магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » передано ФОП ОСОБА_1 на підставі договору оренди нежитлового приміщення. На виконання вимоги про надання документів від 11.06.2021 року №ДН5092/1410/2НД ФОП ОСОБА_1 надано документи щодо оформлення трудових відносин з найманими працівниками, а саме з ОСОБА_3 : повідомлення про прийняття працівника на роботу від 25.02.2021 року згідно з наказом №20 від 24.02.2021 року; дата початку роботи 26.02.2021 року; повідомлення доставлено ГУ ДПС у Дніпропетровській області 25.02.2021 року о 14:43:34. Таким чином, в ході проведення інспекційного відвідування встановлено та зафіксовано засобами відеотехніки, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , здійснила продаж алкогольного та тютюнового виробів ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ), тобто виконала трудову функцію продавця без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням, та без повідомлення ДПС, тобто без належного оформлення трудових відносин. За наведених обставин, інспекторами праці зроблено висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог:
- ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), через те, що між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка фактично працює на посаді продавця, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , трудовий договір не укладено;
- ч.3 ст.24 КЗпП України, через те, що ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, ОСОБА_2 , яка перебувала на робочому місці, виконувала функції продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 .
При цьому, в ході інспекційного відвідування позивача 10.06.2021р. ОСОБА_3 , яка працює у ФОП ОСОБА_1 продавцем, надано письмові пояснення на ім`я державного інспектора праці, в яких, зокрема, зазначалося, що 10.06.2021р. вона працювала сама, в подальшому в цей день до неї прийшла її дитина донька ОСОБА_9 у гості. Аналогічні пояснення ОСОБА_3 надано 10.06.2021р. поліцейському ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в яких також додатково зазначено, що її донька ОСОБА_2 допомагала їй подавати та переносити товар.
В заяві головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю у Павлоградському регіоні управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Ялинної В.В. на адресу ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та у її поясненнях на адресу поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області значиться, що 10.06.2021р. о 13:44 год. вона знаходилася з перевіркою в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , де продавець магазину ОСОБА_3 перебувала на робочому місці разом з донькою неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продала ОСОБА_10 тютюнові вироби марки «HETS» та пляшку шампанського «Французький бульвар».
09.07.2021р. акт, складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці, від 18.06.2021р. №ДН5092/1410/АВ з додатками передано уповноваженій особі Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - першому заступнику начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчому І. для розгляду питання про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, про що позивача повідомлено листом уповноваженої особи від 09.07.2021р. за вих.№4813-16/04, направленим на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 09.07.2021р., що підтверджується витягом зі Списку згрупованих відправлень та фіскальним чеком АТ «УКРПОШТА» від 09.07.2021р. При цьому, конверт, в якому на адресу позивача було надіслано вказаний лист уповноваженої особи від 09.07.2021р. за вих.№4813-16/04, було повернуто відповідачу із відміткою поштового відділення від 17.08.2021р. за закінченням терміну зберігання.
Позивач вважає, що вищевказана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, а тому за захистом своїх прав та законних інтересів звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон №877-V).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з частинами 4 та 5 статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Статтею 1 Закону №877-V визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
При цьому, суд зауважує, що встановлення законодавцем такої форми перевірки як інспекційне відвідування обумовлено необхідністю реалізації статті 259 КЗпП України.
Так, статтею 259 КЗпП України унормовано, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі - Положення №96) визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; (пп.6 п.4 Положення № 96).
Пунктом 7 Положення №96 встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Отже, відповідач у справі є суб`єктом владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до пункту 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
За змістом п.п.3 п.5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Згідно з пунктами 8-9 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності). Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.
Пунктом 10 Порядку №823 визначено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (пункт 11 Порядку №823).
Відповідно до пункту 16 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Згідно з пунктом 17 Порядку №823 акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.
Пунктом 19 Порядку №823 визначено, що матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Згідно з пунктом 23 Порядку №823 у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках. У разі відмови об`єкта відвідування підписати акт інспектор праці вносить до такого акта відповідний запис. Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування. Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання. У разі ненадходження протягом семи робочих днів після дня відправлення об`єкту відвідування підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
При цьому, п.25 Порядку №823 передбачено, що заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи), визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 (далі - Порядок №509).
Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
За змістом пунктів 3-4 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Системний аналіз наведених вище положень дає підстави дійти висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача та яке проводиться на підставі наказу, виданого за наявності встановлених чинним законодавством підстав, та направлення. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників, то вживаються заходи щодо притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.

Як встановлено судом, інспекційне відвідування позивача відповідно до наказу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 09.06.2021р. №822-П призначено на підставі п.п.3 п.5 Порядку №823 згідно з рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування, прийнятого за результатами аналізу інформації, отриманої в ході проведення інформаційного відвідування, за №ДН5092 внесення до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця.

В свою чергу, на підтвердження наявності інформації, аналіз якої став підставою для видання наказу про призначення інспекційного відвідування позивача, відповідачем надано службові записки посадових осіб ГУ Держпраці у Дніпропетровській області в.о. заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському регіоні управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Ялинної В.В. від 07.06.2021 року вих.№181 та заступника начальника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю у Дніпровському регіоні ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Біланинець І.Д. без дати і номера, в яких зазначалося про доцільність здійснення у період з 09.06.2021р. по 22.05.2021р. інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 . Така необхідність зумовлена тим, що в ході проведення інформаційного відвідування ФОП ОСОБА_4 за адресами: АДРЕСА_3 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_4 , торгівельне приміщення, було встановлено, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 здійснювала діяльність одна особа, яка відмовилась повідомляти своє ПІБ; АДРЕСА_4 , торгівельне приміщення, здійснювала діяльність одна особа, яка відмовилась повідомляти своє ПІБ; АДРЕСА_4 , ринок, маг. « ІНФОРМАЦІЯ_3 » здійснювала діяльність одна особа, яка відмовилась повідомляти своє ПІБ та повідомила, що проходить стажування у ФОП, але не впевнена чи у ФОП ОСОБА_4 чи у ФОП ОСОБА_1 . Також під час інформаційного відвідування ФОП ОСОБА_4 в куточку споживача, що у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_4 було виявлено дані про здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 . Відповідно до інформації, сформованої з Порталу електронних послуг Пенсійного фонду України, встановлено, що у ФОП ОСОБА_4 є наймана 1 особа, а у ФОП ОСОБА_1 немає найманих працівників, що свідчить по ознаки неналежного оформлення працівників.

Відтак, відповідач посилається на те, що підставою для призначення інспекційного відвідування позивача слугувала підстава, визначена п.п.3 п.5 Порядку №823, яка передбачає, що інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту, і у даному випадку, за твердженням відповідача, такою інформацією була інформація, отримана в ході проведення інформаційного відвідування 13.01.2021р. ФОП ОСОБА_4 , яке було проведено відповідно до п.28 Порядку №823, про яку зазначено у довідці про проведене інформаційне відвідування та у вищевказаних службових записках, які і є передбаченими п.п.3 п.5 Порядку №823 іншими джерелами, доступ до яких не обмежений законодавством.

Статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», що ратифікована Законом України від 08 вересня 2004 року №1985-ІV (далі - Конвенція) передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: а) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та с) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: і) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ІІ) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; ІІІ) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; ІV) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Суд завертає увагу на те, що Конвенція визначає безумовне дискреційне повноваження інспектора самостійно приймати рішення щодо необхідності проведення інспектування того чи іншого роботодавця для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

Однак, такими повноваженнями інспектор наділений виключно в рамках здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, за наявності підстав визначених законодавством. В свою чергу, пункт 5 Порядку №823 визначає перелік підстав для здійснення державного контролю, який є вичерпним.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що службові записки посадових осіб органу контролю, які слугували підставою для призначення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , не є належною підставою для призначення інспекційного відвідування згідно з п.п.3 п.5 Порядку №823, оскільки ознаки порушення законодавства про працю виявлені органом контролю поза межами виконання ним контрольних повноважень. В силу законодавчих приписів контрольні повноваження здійснюються інспекторами праці у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, профілактичні відвідування у формі інформаційно-роз`яснювальної роботи не входять до даного переліку.

Крім того, пунктом 28 Порядку №823 визначено, що інспектор праці самостійно приймає рішення про необхідність відвідування роботодавця з метою інформування його та працівників про найбільш ефективні способи додержання законодавства з питань оформлення трудових відносин, моніторингу стану його додержання.

За змістом пункту 5 Порядку №823 інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку їх проведення.

Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів та судом не встановлено наявність таких щодо того, що відповідачем було проведено відвідування позивача з підстав, визначених пунктом 28 Порядку №823. Відповідач самостійно зазначає, що таке відвідування стосувалося іншого суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_4 .

З огляду на вказане, суд доходить висновку про те, що інспекційне відвідування позивача здійснено відповідачем за відсутності передбачених законом підстав, що свідчить про його незаконність та відсутність правових наслідків за результатами проведення такого.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 29.04.2021 року у справі №560/588/19 та від 04.08.2021 року у справі № 420/2355/19.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з усталеною правовою позицією, неодноразово висловленою як Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 року у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 року у справі №821/1157/16, від 05.02.2019 року у справі №2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 року у справі №807/242/14, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Разом із тим, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на дотриманні державними органами принципу «належного урядування».

Так, у рішенні по справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04; 20 жовтня 2011 року) ЄСПЛ вкотре наголошено, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії»). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії).

Відповідно до вимог статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

З оглядну на вищевикладені норми та обставини, враховуючи правові позиції Верховного Суду та ЄСПЛ, суд доходить висновку, що протиправність проведення відповідачем інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 є достатньою окремою підставою для визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН5092/1410/АВ-ФС/157 від 05.08.2021 року, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф 60000,00 грн. на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Крім того, як встановлено судом, спірна постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 05.08.2021 року №ДН5092/1410/АВ-ФС/157, винесена першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М., а накладений нею штраф застосовано до позивача на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України за порушення ч.1 ст.21,ч.3 ст.24 КЗпП України, що виявилося у фактичному допуску одного працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Так, абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Приписами ст.1 Закону України «Про охорону праці» визначено, що працівник - це особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено КЗпП України.

Згідно з ч.1 ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно зі статтею 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частинами першою, другою статті 26 КЗпП України передбачено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

За змістом приписів статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний:

роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору;

ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;

проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

З аналізу наведених норм слідує, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Як встановлено судом, висновки відповідача про порушення позивачем вимог ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України через фактичний допуск одного працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) обґрунтовані тим, що в ході інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » встановлено, що продаж товарів у цьому магазині здійснювала продавець ОСОБА_3 , яка працює у позивача з лютого 2021 року за офіційно оформленим трудовим договором, проте, у день інспекційного відвідування разом із ОСОБА_3 в магазині знаходилась її донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка здійснила продаж алкогольного та тютюнового виробів, тобто виконала трудову функцію продавця без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням, та без повідомлення ДПС, тобто без належного оформлення трудових відносин.

При цьому, відповідно до наданих в ході інспекційного відвідування позивача 10.06.2021р. ОСОБА_3 письмових пояснень, як на ім`я державного інспектора праці, так і на ім`я поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, слідує, що 10.06.2021р. вона працювала сама, в подальшому в цей день до неї прийшла у гості її дитина донька ОСОБА_11 , яка допомагала їй подавати та переносити товар.

Факт того, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 підтверджено наданим до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження та про шлюб та відповідачем не заперечується.

З дослідженого судом відеозапису інспекційного відвідування позивача, який є додатком до акта інспекційного відвідування від 18.06.2021 року №ДН5092/1410/АВ, судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно перебувала у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 10.06.2021р. і допомогла своїй матері ОСОБА_3 в обслуговуванні покупця, який в подальшому представився головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю у Павлоградському регіоні управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Ялинною В.В., шляхом подавання останній частини замовленого нею товару тютюнових виробів, поки її мати ОСОБА_3 діставала з полиці замовлений цим же покупцем інший товар алкогольний напій, а в подальшому ОСОБА_2 здійснила проведення оплати покупцем товару через термінал банківською карткою.

Відтак, надані докази свідчать, що ОСОБА_2 дійсно допомогала своїй матері ОСОБА_3 в обслуговуванні покупця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якому позивач здійснює свою господарську діяльність.

Разом з цим, відповідачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів того, що позивачем, за наведених обставин, порушено ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України, оскільки наявні в матеріалах справи докази не свідчать про те, що безпосередньо ФОП ОСОБА_1 допустив ОСОБА_2 до виконання трудових функцій продавця і здійснив це без укладення трудового договору з нею, що позивач виплачував ОСОБА_2 як працівнику заробітну плату та забезпечував їй умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, покладав на неї певні трудові обов`язки тощо та взагалі був обізнаний про те, що остання допомагала своїй матері офіційно працевлаштованому працівникові позивача здійснювати обслуговування покупців у день проведення інспекційного відвідування, тим більше, що ОСОБА_2 не перебувала в цей день в магазині одна і не здійснювала самостійного обслуговування покупців, в тому числі і інспектора праці, прибулого 10.06.2021р. на інспекційне відвідування позивача, а її дії дійсно носили допоміжний характер своїй матері, тому підстави стверджувати про те, що саме позивач допустив ОСОБА_2 до виконання трудової функції продавця без укладення трудового договору відсутні.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити у повному обсязі.

Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. при зверненні до суду із цим позовом, підлягають стягненню на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Казакова, 1Д, м. Дніпро, 49107) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН5092/1410/АВ-ФС/157 від 05.08.2021 року.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Казакова, 1Д, м. Дніпро, 49107) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова