Справа № 480/2606/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2023 року Справа № 480/2606/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Павлічек В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2606/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року в подвійному розмірі та здійснити перерахунок страхового стажу та пенсії з дня звернення до суду з вказаним позовом.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач перебуває на обліку у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років. При цьому, при обчислені страхового стажу відповідачем, всупереч вимогам статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення, не було зараховано в подвійному розмірі період роботи з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні. Позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зарахування до стажу роботи спірного періоду у подвійному розмірі та перерахунку пенсії. Проте, листом від 20.02.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки з 01.01.2004 року для визначення розміру пенсії періоди роботи, зокрема, у закладах охорони здоров`я з надання психіатричної допомоги, зараховуються до страхового в одинарному розмірі. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача. Крім того даною ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 , позивач у період з 01.02.1995 до 25.02.2020 працювала на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні, що з 18.09.2008 перейменована в КП Путивльської районної ради "Путивльська центральна районна лікарня", а з 20.09.2019 реорганізована шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області (а.с.11-12).
З 04.01.2021 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення (а.с. 53 (зворотній бік)-54).
При цьому, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року по справі № 480/4935/21 (а.с. 29-32), пенсійним органом було зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.02.1995 по 31.12.2003 на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні у подвійному розмірі.
В той же час, період роботи з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні був зарахований до стажу роботи позивача у одинарному розмірі. Даний факт підтверджується розрахунком стажу роботи (а.с. 55 (зворотній бік).
Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 30.01.2023 року, в якій просила здійснити перерахунок страхового стажу за період роботи на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні за період з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року в подвійному розмірі та здійснити перерахунок призначеної пенсії за вислугу років (а.с. 53).
Листом від 20.02.2023 року № 1800-0202-8/7036 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило позивача, що обчислення стажу роботи працівників вищезазначених закладів (відділень) охорони здоров`я у подвійному розмірі було передбачено статтею 60 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, норми якого для обчислення розміру пенсії застосовуються до 01.01.2004. З 01.01.2004 пенсійне забезпечення в Україні здійснюється за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV). Відповідно до статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, з урахуванням сум сплачених страхових внесків. Зарахування стажу роботи в кратному обчисленні нормами Закону № 1058-ІV не передбачено. Водночас, частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Отже, для визначення розміру пенсії періоди роботи, зокрема, у закладах охорони здоров`я з надання психіатричної допомоги, зараховуються до страхового стажу до 01.01.2004 у подвійному розмірі, з 01.01.2004 - в одинарному розмірі. Враховуючи вищезазначені норми законодавства, підстави для проведення перерахунку розміру пенсії відсутні (а.с. 9).
Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернулася з позовною заявою до суду.
Отже судом встановлено, що згідно листа від 20.02.2023 року № 1800-0202-8/7036, відповідачем фактично було відмовлено позивачу у зарахувати до стажу роботи в подвійному розмірі період роботи з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні, з підстав набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно ст. 24 якого страховий стаж враховується в одинарному розмірі. При цьому, відповідачем не заперечується той факт, що період роботи позивача з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року набутий у закладах, передбачених ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Крім того, пенсійним органом було частково зараховано до страхового стажу позивача період її роботи на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні у подвійному розмірі, а саме з 01.02.1995 по 31.12.2003.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Так, 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
В той же час, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до абз. 7 ч. 1 статті 1 Закону України "Про психіатричну допомогу", заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Отже з аналізу статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд вбачає, що робота у відповідних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
При цьому, редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.
Крім того, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугою років.
Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Таким чином, суд доходить висновку, що зарахування стажу у подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не пов`язано із набранням чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004 року.
А відтак, враховуючи викладене та оскільки відповідачем не заперечується той факт, що період роботи позивача з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року набутий у закладах, передбачених ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд зазначає, що відповідачем протиправно було відмовлено позивачу у зарахуванні до стажу роботи в подвійному розмірі період роботи з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні, з підстав набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи викладене суд доходить висновку, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 в подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні, з 18.09.2008 перейменованої в КП Путивльської районної ради "Путивльська центральна районна лікарня", з 20.09.2019 реорганізованої шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області, а також здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 року.
При цьому судом враховано, що відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною 1 статті 35, частиною 2 статті 38, частиною 3 статті 42 і частиною 5 статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач із заявою щодо зарахування спірного періоду у подвійному розмірі та перерахунку пенсії звернулася до пенсійного органу 31.01.2023 року, тобто після 15 числа, а отже, перерахунок пенсії слід проводити з 01.02.2023 року.
Разом з тим суд зазначає, що при задоволенні позовних вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії повинно передувати встановлення факту протиправності його дій чи бездіяльності.
Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.
Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 в подвійному розмірі період роботи з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 1073,60 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 15.03.2023 року № 130 (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 в подвійному розмірі період роботи з 01.01.2004 року по 25.02.2020 року на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Путивльської центральної районної лікарні.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек