Справа № 200/4743/22
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року Справа№200/4743/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управлiння Національної поліції в Донецькій області (код СДРПОУ 40109058, адреса реєстрацiї: проспект Haxiмова, 86, м. Маріуполь, Донецької області, адреса фактичного мiсцезнаходження: вул. Мандрика, 7, м. Покровськ Донецької області) про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на службi, стягнення суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в якому позивач просив:

визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.04.2022 року № 442 Про порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області С. Звірковим та його покарання, яким прийнято рішення про звільнення старшого оперуповноваженого відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 ;

визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.04.2022 року № 177 о/с, яким звільнено старшого оперуповноваженого відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 ;

поновити капітана поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області з 14.04.2022 року;

зобов`язати начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за встановленими нормами за час вимушеного прогулу з14.04.2022 року до дня поновлення на роботі.

Рішення суду в частині поновлення на посаді позивач просив звернути до негайного виконання.

Згідно змісту позовних вимог позивач зазначив, що розпочав службу на посаді оперуповноваженого Володарського відділення поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області. В подальшому 20.01.2021 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшого оперповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, де позивач і працював по момент звільнення.

У зв`язку з розпочатою військовою агресією з боку російської федерації та через регулярні обстріли м. Маріуполя, наказом ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022 №330 "Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області" тимчасовим місцем несення служби особового складу, зокрема Маріупольського РУП (з підпорядкованими підрозділами) ГУНП в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до наказу ГУНП в Донецькій області від 01.04.2022 №450 з 01.04.2022 до особового розпорядження ОСОБА_1 разом з окремими працівниками відділення поліції №1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області був направлений до відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для подальшого несення служби, куди він фактично і прибув.

У зв`язку із різким ускладненням оперативної обстановки та активізацією бойових дій на території Донецької області начальником ГУНП в Донецькій області було доручено організувати переміщення членів сімей підпорядкованих працівників ГУНП в Донецькій області за межі області.

07.04.2022 ОСОБА_1 звернувся із рапортом до керівництва ГУНП в Донецькій області з проханням надати йому час з 07.04.2022 до 10.04.2022 для евакуації членів своєї сім`ї до безпечного регіону України, про що надав відповідний рапорт.

В подальшому, внаслідок задоволення рапорту, ОСОБА_1 разом із сім`єю 07.04.2022 виїхали з Донецької області в напрямку м. Тернопіль, куди прибули 09.04.2022 року; до 13.04.2022 року позивач вирішував побутові питання.

Позивач наголошує, що весь цей час начальнику відділення поліції №1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області було відомо про його місцезнаходження та неможливість прибути до відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області у зв`язку із сімейними обставинами.

Але, незважаючи на вказане, 14.04.2022 було винесено наказ ГУНП в Донецькій області №177, яким капітана поліції ОСОБА_1 (0113187) - старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення №1 Маріупольського районного управління поліції звільнено зі служби в поліції з 14 квітня 2022 року за п.6 ч.І ст.77 ЗУ "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Підставою для винесення вказаного наказу ГУНП в Донецькій області №177 о/с від 14.04.2022 став наказ ГУНП в Донецькій області №442 від 14.04.2022 "Про порушення службової дісципліни старшим оперуповноваженим СКП відділення поліції №1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції С.С. Звірковим та його покарання", яким прийнято рішення про звільнення старшого оперуповноваженного сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 (0113187) зі служби в поліції.

Позивач наголошує, що службове розслідування, за результатами якого були прийняті спірні накази, здійснено з порушенням норм, передбачених встановленим порядком, а саме: позивач був позбавлений можливості надати пояснення та докази щодо предмета службового розслідування і відсутності дисциплінарного проступку, зі спірними наказами позивача ознайомлено не було та ін. Крім цього позивач наголошує, що застосоване відповідачем дисциплінарне стягнення не є співмірним з вчиненим ним порушенням.

Вищевикладені обставини на думку позивача свідчать про протиправність спірних наказів.

На підставі викладених обставин представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.11.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.11.2022 року відповідачем було надано відзив, згідно змісту якого зазначено, що Головне управління Національної поліції в Донецькій області, повністю не визнає позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У зв`язку із регулярними обстрілами м. Маріуполя Донецької області збройними силами російської федерації, наказом ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022 № 330 Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області тимчасовим місцем несення служби особового складу зокрема Маріупольського РУП (з підпорядкованими підрозділами) ГУНП в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до наказу ГУНП в Донецькій області від 01.04.2022 № 450 з 01.04.2022 до особового розпорядження окремі працівники відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, зокрема, С.С Звірков був направлений до відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для подальшого несення служби.

У зв`язку з різким ускладненням оперативної обстановки та можливою активізацією бойових дій на території області, зокрема обстрілів деяких населених пунктів, начальником ГУНП в Донецькій області доручено організувати переміщення членіва сімей підпорядкованих працівників ГУНП в області за межі Донецької області (доручення ГУНП в Донецькій області № 1107/01/12-2022 від 31.03.2022).

07.04.2022 ОСОБА_2 звернувся із рапортом до керівництва ГУНП в Донецькій області з проханням надати йому час з 07.04.2022 до 10.04.2022 для евакуації членів своєї родини до безпечного регіону України.

10.04.2022 ОСОБА_2 до відповідного місця дислокації з метою подальшого несення служби не повернувся.

У зв`язку з безпідставною відсутністю за місцем несення служби у відділу поліції № 2 Краматорському РУП ГУНП в Донецькій області 14.04.2022 було складено Акт про відсутність на службі старшого оперуповноваженого СКП відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції С.С. Звіркова (вих. № 3789/203/01-2022 від 14.04.2022).

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що позивач самостійно самоусунувся від виконання службових обов`язків, ОСОБА_1 усвідомлюючи важливість професії, знехтував обов`язком мужньо служити народу України та довірою керівництва, що безумовно обтяжує його відповідальність.

Також відповідач наголошує, що позивач у адміністративному позові зазначає про те, що керівництво було в курсі, що у позивача були труднощі під час облаштування місця проживання сім`ї, але позивач не зазначив про те, що істиною причиною неповернення позивача було небажання служити у зоні бойових дій у такі скрутні часи, а насправді його бажання полягало у тому, аби знайти собі нове місце несення служби, де буде спокійніше.

Відповідач наполягає, що позивач усвідомлював наслідки своїх дій, та безпідставно не повернувся до місця несення служби, не зробив будь-яких активних дій, для того аби залишитись на службі, не склав рапорт про відпустку тощо, не повідомив навіть свого місця знаходження. ГУНП в Донецькій області наголошує, що позивач не надає будь-яких доказів до суду, щодо поважності причин не виходу на службу.

Вищевказані обставини стали підставою для прийняття спірних наказів, які на переконання відповідача, є правомірними та скасуванню не підлягають.

З приводу порушень порядку проведення службового розслідування відповідач зазначає, що в умовах запровадження воєнного стану безумовно є необхідність у дотриманні приписів чинного законодавства України, проте їх реалізація повинна відбуватися з певною гнучкістю щоб досягти оптимального балансу між публічними та приватними інтересами.

ГУНП в Донецькій області, посилаючись на правову позицію Верховного Суду у постанові від 06.02.2020 по справі № 300/1406/19, вважає, що неврахування права особи на участь у процесі службового розслідування та прийняття рішення про застосування відповідачем дисциплінарного стягнення, не ознайомлення позивача з матеріалами службового розслідування не може бути самостійною правовою підставою для звільнення відповідача від дисциплінарної відповідальності за наявності обставин, які вказують на скоєння дисциплінарного проступку.

Також відповідач наголошує, що, як сформульовано Верховним Судом, вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (постанова від 03.05.2018 у справі №810/2073/16).

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, відповідач вважає, що у спірному випадку правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, які виразились у скоєнні поступку проти інтересів служби, що суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Таким чином, при виданні наказу про звільнення позивача зі служби в поліції посадові особи ГУНП в Донецькій області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, як то передбачено ст. 8 Закону №580-VIII.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог по суті.

Ухвалою від 16.11.2022 року клопотання представника Головного управління Національної поліції в Донецькій області про залишення без розгляду позовної заяви по справі № 200/4743/22 задоволено частково. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі в поліції на раніше займаній посаді та виплату грошового забезпечення за встановленими нормами за час вимушеного прогулу залишено без руху.

Ухвалою від 29.11.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі в поліції на раніше займаній посаді та виплату грошового забезпечення за встановленими нормами за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року апеляційну скаргу представника позивача представника позивача Голумбовського Дмитра Геннадійовича задоволено. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року скасовано, а справу № 200/4743/22 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 06.03.2023 року прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі в поліції на раніше займаній посаді та виплату грошового забезпечення за встановленими нормами за час вимушеного прогулу. Витребувано від ОСОБА_1 відповідні докази в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою від 15.05.2023 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , перебував на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області з 20.01.2021 р.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У зв`язку із регулярними обстрілами м. Маріуполя Донецької області збройними силами російської федерації, наказом ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022 № 330 Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області тимчасовим місцем несення служби особового складу зокрема Маріупольського РУП (з підпорядкованими підрозділами) ГУНП в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до наказу ГУНП в Донецькій області від 01.04.2022 № 450 з 01.04.2022 до особового розпорядження окремі працівники відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, зокрема, ОСОБА_1 був направлений до відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для подальшого несення служби.

Відповідно доручення ГУНП в Донецькій області № 1107/01/12-2022 від 31.03.2022, у зв`язку з різким ускладненням оперативної обстановки та можливою активізацією бойових дій на території області, зокрема обстрілів деяких населених пунктів, начальником ГУНП в Донецькій області доручено організувати переміщення членів сімей підпорядкованих працівників ГУНП в області за межі Донецької області.

07.04.2022 ОСОБА_1 звернувся із рапортом до керівництва ГУНП в Донецькій області з проханням надати йому час з 07.04.2022 до 10.04.2022 для евакуації членів своєї родини до безпечного регіону України.

10.04.2022 ОСОБА_1 до відповідного місця дислокації з метою подальшого несення служби не повернувся.

У зв`язку з безпідставною відсутністю за місцем несення служби у відділу поліції № 2 Краматорському РУП ГУНП в Донецькій області 14.04.2022 було складено Акт про відсутність на службі старшого оперуповноваженого СКП відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції С. Звіркова (вих. № 3789/203/01-2022 від 14.04.2022).

Головним управлінням від 14.04.2022 за № 441 видано наказ Про призначення службового розслідування.

14.04.2022 складено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області С.С. Звірковим.

Згідно змісту вказаного Висновку, 14.04.2022 до ГУНП в Донецькій області надійшов рапорт начальника відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції В. Азамата про те, що позивач після евакуації членів сім`ї до безпечного регіону України відмовився повертатися до визначеного місця несення служби.

Також у Висновку зазначено, що того ж дня, начальником відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області майором поліції В. Азаматом було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_1 , під час якого останній повідомив про небажання прибувати до визначного місця несення служби, про що ОСОБА_3 було складено відповідний рапорт на ім`я начальника ГУНП в Донецькій області.

Опитаний у ході проведення службового розслідування ОСОБА_4 пояснив, що з 01.04.2022 старший оперуповноважений СКП відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції С. Звірков був направлений до відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для подальшого несення служби. 07.04.2022 ОСОБА_2 звернувся із рапортом до керівництва ГУНП в Донецькій області з проханням надати йому час з 07.04.2022 до 10.04.2022 для евакуації своєї родини до Тернопільської області, та його виїзд був узгоджений. 10.04.2022 ОСОБА_2 до відповідного місця дислокації не повернувся. Далі ОСОБА_3 було здійснено телефонного дзвінка ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ). Під час розмови ОСОБА_1 повідомив, що перебуває у Тернопільській області, однак де саме не зазначив, та немає бажання повертатися до місця тимчасової дислокації, а саме відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для подальшого несення служби і розуміє, що його буде звільнено зі служби в поліції. Далі, ОСОБА_1 повідомив, що має бажання служити в поліції ГУНП в Чернівецькій області, тому що там не має бойових дій. На вказане ОСОБА_4 відповів ОСОБА_1 про необхідність негайно прибути до місця несення служби та вирішувати вказане питання на місці, а якщо він не повернеться його буде звільнено. На це ОСОБА_1 повідомив, що самостійно буде вирішувати питання свого переводу дистанційно і повертатися не буде. При собі ОСОБА_1 мав службове посвідчення № НОМЕР_3 та жетон № 0113187. На момент надання пояснень, ОСОБА_1 на зв`язок не виходив.

Опитаний т.в.о. начальника відділу поліції № 4 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції В. Комарницький пояснив, що з 02.03.2022 він був направлений до м. Костянтинівка Донецької області у складі зведеного загону. Так, приблизно 28.03.2022 до загону, де ОСОБА_5 виконує обов`язки прибули інші працівники поліції, які підпорядковуються Маріупольському РУП ГУНП в Донецькій області, в числі яких був ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_1 звернувся до свого керівництва щодо евакуації своєї родини, про що написав відповідний рапорт. Перед виїздом із ОСОБА_1 було проведено бесіду та останній 07.04.2022 поїхав.

Однак на момент проведення службового розслідування ОСОБА_1 до визначеного місця несення служби не прибув. На телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідає, у зв`язку з чим В. Комарницький доповів вищому керівництву ГУНП в Донецькій області про неприбуття ОСОБА_6

14.04.2022 з метою з`ясування місця знаходження, обставин невиходу на визначене місце несення служби та подальшого виконання службових обов`язків, були здійсненні членом дисциплінарної комісії телефонні дзвінки ОСОБА_1 (м.т.: 066- 203-11-83), однак поспілкуватися з останнім за допомогою мобільного зв`язку не представлялося можливим (не має зв`язку). Також були спроби зв`язку із ОСОБА_1 за допомогою месенджерів (Вацап та Тегеграм) проте жодних відповідей також не було. У подальшому ОСОБА_1 все ж вийшов на зв`язок та під час розмови повідомив, що на теперішній час перебуває у Тернопільській області. На питання чому ОСОБА_1 не прибув на визначене місце несення службу повідомив, що намагається владнати місце проживання родини. На питання, коли ОСОБА_1 прибуде на визначене місце несення служби повідомив, що зателефонує пізніше та повідомить про це, однак жодних дзвінків від останнього більше не надходило, слухавку не підіймав.

Зідно резолютивної частини висновку службового розслідування, за порушення службової дисципліни, невиконання вимог: п.1, 4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, (в частині зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, безумовного виконання наказів керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону); п.п. 1,2 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського та професійного виконання свої службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва) що виразилось у невиході на службу без поважних причин під час дії на території держави воєнного стану і як наслідок скоєнні вчинку, який є несумісним з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції України, позивача звільнено зі служби в поліції.

14.04.2022 ГУНП в Донецькій області видано наказ № 442 Про порушення старшим оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області С. Звірковим та його покарання яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

14.04.2022 ГУНП в Донецькій області видано наказ № 177 о/с По особовому складу, відповідно до якого позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 14.04.2022.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Загальні засади діяльності, а також статус поліцейських, підстави дисциплінарної відповідальності встановлено Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року № 580- ІІІV (далі Закон № 580- ІІІV), Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно зі статтею 24 Закону №580-VIII виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.

У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.

За приписами статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Обов`язки керівника визначені статтею 3 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником тощо.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з посади.

При цьому, Дисциплінарним статутом не передбачено застосування дисциплінарних стягнень в порядку послідовності, визначення виду стягнення вирішується начальником згідно його повноважень, з урахуванням висновків службового розслідування та при наявності підстав для його накладення.

Звільнення зі служби, як вид стягнення може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах поліції.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з Національної поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Принципи етики для працівників Національної поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила), затверджених наказом МВС України від 09.11.2006 року № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил, зокрема, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України Про Національну поліцію, Про запобігання корупції та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як передбачено ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

У постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 712/9213/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільним використанням без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишенням роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального навчального закладу).

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За правилами статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Як вже було визначено вище, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Керуючись зазначеним та враховуючи, що ані позивачем ані його представником фактично не заперечується відсутність ОСОБА_1 на службі з 10.04.2022 по 14.04.2022 року та той факт що жодного належного доказу, який свідчить про поважність такої відсутності, не надано, суд вважає, що позивачем вчинено порушення п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (в частині зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону), п.п. 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію.

Також суд зауважує, що аргументи позивача щодо відсутності на службі через необхідність вирішити побутові питання не збігається з поясненнями посадових осіб, які викладені у висновку службового розслідування.

Оцінюючи такі аргументи в розрізі поважності суд зауважує, що доручення про організувати переміщення членів сімей підпорядкованих працівників ГУНП в області за межі Донецької області датоване 31.03.2022, з 07.04.2022 до 10.04.2022 позивач був відсутнім на місці служби відповідно рапорту, з 11.04.2022 року по 14.04.2022 року позивач був відсутнім на службі без обґрунтованих підстав. Відповідно суд вважає, що час, наданий позивачу на підставі рапорту та на підставі письмового доручення, був достатнім для вирішення особистих питань в контексті тих непереборних обставин, що виникли через впровадження військового стану.

Щодо позиції С. Звіркова щодо невідповідності дисциплінарного стягнення вчиненому порушенню.

Як вже було зазначено вище, позивачем було вчинено дисциплінарний проступок у вигляді невиходу на службу без поважних причин під час дії на території держави воєнного стану і як наслідок скоєнні вчинку, який є несумісним з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції України, позивача звільнено зі служби в поліції. Вказаний проступок підпадає під дію п.1, 4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, (в частині зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, безумовного виконання наказів керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону), п.п. 1,2 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського та професійного виконання свої службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва).

Аналізуючи застосоване дисциплінарне стягнення по відношенню до проступку ОСОБА_1 , суд бере до уваги, що вказані дії відбулися після впровадження воєнного стану тим суб*єктом, який в силу положень статті 24 Закону № 580-VIII, має спеціальні обов`язки, а саме: брати участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості. Втім вчинений позивачем дисциплінарний проступок є несумісним з виконаннями завдань, покладеними на нього вимогами статті 24 Закону № 580-VIII, а тому застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є пропорційним.

Також, необхідно зазначити, що визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. При цьому, закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Отже, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку, та особи порушника, в даному випадку, начальник ГУНП в Донецькій області мав законодавчо передбачене дискреційне право застосувати до позивача крайній захід дисциплінарного впливу.

З аналогічного питання Верховним Судом викладена правова позиція в постановах від 25.06.2019 (справа №805/1816/17-а), від 12.09.2019 (справа №420/5153/18), від 20.11.2019 (справа №826/12649/16).

Щодо порядку проведення службового розслідування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно ст. 26 Дисциплінарного статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа). Службове розслідування стосовно заступників керівника Національної поліції України чи керівників територіальних органів Національної поліції України проводиться виключно дисциплінарною комісією. Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування. За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Як встановлено ст. 27 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою. Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення. Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення. Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт. Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Враховуючи викладені положення та той факт, що, позивач на телефонні дзвінки не відповідав (як визначено у висновку про проведення службового розслідування) та виїхав в іншу область, суд вважає, що вимоги ст. 27 Дисциплінарного статуту не є порушеними.

Згідно вимог ст. 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь. Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків. У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє. Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини. У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 30 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації. Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею. У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.

Аналізуючи вказані положення в контексті спірних правовідносин суд вважає, що в умовах запровадження воєнного стану безумовно є необхідність у дотриманні приписів чинного законодавства України, проте їх реалізація повинна відбуватися з певною гнучкістю щоб досягти оптимального балансу між публічними та приватними інтересами.

У свою чергу, неврахування права особи на участь у процесі службового розслідування та прийняття рішення про застосування відповідачем дисциплінарного стягнення, не ознайомлення позивача з матеріалами службового розслідування не може бути самостійною правовою підставою для звільнення відповідача від дисциплінарної відповідальності за наявності обставин, які вказують на скоєння дисциплінарного проступку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 по справі № 300/1406/19.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, у зв`язку з чим вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим, а оскаржувані накази прийняті відповідачем у межах владних повноважень.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання судових витрат не вирішується у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управлiння Національної поліції в Донецькій області (код СДРПОУ 40109058, адреса реєстрацiї: проспект Haxiмова, 86, м. Маріуполь, Донецької області, адреса фактичного мiсцезнаходження: вул. Мандрика, 7, м. Покровськ Донецької області) про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на службi, стягнення суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна